ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8513/20 Справа № 208/1476/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Похваліта С. М. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року        Дніпровський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді Ткаченко І.Ю.
                       суддів         - Деркач Н.М., Каратаєвої Л.О.
розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором 
та за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк», третя особа: Приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Красношлик Лариса Леонідівна, про визнання припиненими кредитного та іпотечного договорів у зв`язку з належним виконанням зобов`язань, вилучення запису про іпотеку та зняття заборони відчуження предмету іпотеки
за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» 
на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 липня 2020 року,- 
В С Т А Н О В И В:

07.03.2019 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між позивачем відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк «Укргазбанк» та ОСОБА_1 03 березня 2008 року було укладено кредитний договір № 45/09м5. Згідно до умов договору позичальнику надано кредитні кошти в сумі 23 000 доларів США на строк з 03 березня 2008 року по 02 березня 2020 рік зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 2,5 відсотків річних у валюті кредиту. Всупереч умовам кредитного договору зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів позичальником невиконувались з грудня 2008 року, у зв`язку із чим банк звернувся до суду в 2015 році про стягнення заборгованості за кредитним договором. 18 січня 2016 року рішенням суду стягнуто заборгованість за кредитним договором у сумі 189 557,09 грн. та судові витрати. Рішення відповідачем було виконано. Вважають, що кредитний договір продовжував діяти та з 10 червня 2015 року проценти за користування кредитом продовжували нараховуватись та на даний час сума нарахованих процентів склала 35,00 дол. США та 2 322,58 доларів США, тому заборгованість по сплаті процентів становить 2 357,58 доларів США. Станом на 07 лютого 2019 року загальна заборгованість по пені складає 118 908, 12 грн.. в тому числі пеня на кредит 59 921,21 грн., пеня на відсотки 58 986,91 грн. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 03 березня 2008 року між сторонами укладено іпотечний договір № 45/09/м5/1з, за яким в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором банку в іпотеку передано нерухоме майно, а саме квартира АДРЕСА_1 . Тому просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 45/09/м5 від 03 березня 2008 року станом на 07 лютого 2019 року в загальному розмірі 2 357,58 доларів США та 118 908,12 грн., в тому числі: поточні проценти 35,00 доларів США; прострочена заборгованість щодо процентів за користування кредитом 2 322,58 доларів США; пеня за несвоєчасну сплату кредиту 59 921, 21 грн.; пеня за несвоєчасну сплату процентів 58 986,91 грн.; стягнути судові витрати (а.с.1-3).
21.03.2019 року ОСОБА_1 подала зустрічну позовну заяву до Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк», треті особи: Приватний нотаріус Павлоградського міського нотаріального округу Нижник Анжеліка Миколаївна, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про захист прав споживача, визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними, в порядку застосування недійсності договору іпотеки виключити з Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження записи про державну реєстрацію договору іпотеки та державну реєстрацію заборони відчуження нерухомого майна за договором іпотеки. В обгрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк «Укргазбанк» та ОСОБА_1 03 березня 2008 року було укладено кредитний договір № 45/09м5. Згідно до умов договору позичальнику надано кредитні кошти в сумі 23 000 доларів США на строк з 03 березня 2008 року по 02 березня 2020 рік зі сплатою процентів за користування кредитом. Банк звернувся до суду в 2015 році про стягнення заборгованості за кредитним договором. 18 січня 2016 року рішенням суду стягнуто заборгованість за кредитним договором у сумі 189 557,09 грн. та судові витрати, яке відповідачем було виконано. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 03 березня 2008 року між сторонами укладено іпотечний договір № 45/09/м5/1з, за яким в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором банку в іпотеку передано нерухоме майно, а саме квартира АДРЕСА_1 . Зазначила, що державним виконавцем 25 січня 2019 року була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження № 52646150 у зв`язку зі сплатою боржником боргу у повному обсязі. Таким чином, позивач в повному обсязі виконала вимоги відповідача про дострокове погашення всієї суми заборгованості за кредитним договором № 45/09/М% від 03.03.2008 року у розмірі 7 621,03 доларів США. Вважає, що у зв`язку із повним виконанням позивачем зобов`язань за кредитним договором № 45/09/М5 від 03.03.2008 року припиняється дія іпотечного договору № 45/09/м5/1з від 03.03.2008 року. У зв`язку з викладеним та з урахуванням уточнень до позову просить суд про визнання припиненим кредитний договір № 45/09/М/5 від 03 березня 2008 року, укладений між Публічним акціонерним товариством Акціонерний Банк «Укргазбанк» та ОСОБА_1 , у зв`язку з виконання зобов`язань; визнати припиненим іпотечний договір № 45/09/М5/1з від 03 березня 2008 року, укладений між Публічним акціонерним товариством Акціонерний Банк «Укргазбанк» та ОСОБА_1 ; вилучити запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, здійснений державним реєстратором: приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Красношлик Ларисою Леонідівною на підставі іпотечного договору № 45/09/М5/1з від 03.03.2008 року зареєстрованого в реєстрі № 588 щодо об`єкту обтяження – квартира АДРЕСА_1 , житловою площею 29,0 кс.м., загальною площею 44,0 кв.м., яка належить на праві власності ОСОБА_1 .

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 жовтня 2019 року матеріали цивільної справи № 208/1476/19 за позовом  ОСОБА_2  до Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «УкргазБанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Красношлик Лариса Леонідівна, про визнання припиненими кредитного та іпотечного договорів у зв`язку з належним виконанням зобов`язань, вилучення запису про іпотеку та зняття заборони відчуження предмету іпотеки, об`єднано в одне провадження з матеріалами цивільної справи № № 208/1916/19 за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та проводити спільний розгляд справ за № 208/1476/19 в загальному позовному провадженні (а.с.82). 

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 липня 2020 року у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено.
Позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «УкргазБанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Красношлик Лариса Леонідівна, про визнання припиненими кредитного та іпотечного договорів у зв`язку з належним виконанням зобов`язань, вилучення запису про іпотеку та зняття заборони відчуження предмету іпотеки - задоволенні.
Визнано припиненим кредитний договір № 45/09/М/5 від 03 березня 2008 року, укладений між Публічним акціонерним товариством Акціонерний Банк «Укргазбанк» та ОСОБА_1 , у зв`язку з виконання зобов`язань.
Визнано припиненим іпотечний договір № 45/09/М5/1з від 03 березня 2008 року, укладений між Публічним акціонерним товариством Акціонерний Банк «Укргазбанк» та ОСОБА_1 .
Вилучено запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, здійснений державним реєстратором: приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Красношлик Ларисою Леонідівною на підставі іпотечного договору № 45/09/М5/1з від 03.03.2008 року зареєстрованого в реєстрі № 588 щодо об`єкту обтяження – квартира АДРЕСА_1 , житловою площею 29,0 кс.м., загальною площею 44,0 кв.м., яка належить на праві власності ОСОБА_1 .
Також вирішено питання щодо судових витрат ( а.с.127-130).

Не погодившись з рішення суду, ПАТ АБ “Укргазбанк” подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить  скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позов банку задовольнити в повному обсязі, відмовивши у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (а.с. 136-138).

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Судом 1 інстанції встановлено, що між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк «Укргазбанк» та ОСОБА_1 03 березня 2008 року було укладено кредитний договір № 45/09м5, згідно до умов якого позичальнику надано кредитні кошти в сумі 23 000 доларів США на строк з 03 березня 2008 року по 02 березня 2020 рік зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 12,5% річних у валюті кредиту (а.с.5-7).
В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 03 березня 2008 року між сторонами укладено іпотечний договір № 45/09/м5/1з, за яким в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором банку в іпотеку передано нерухоме майно, а саме квартира АДРЕСА_1 (а.с.13-14).
Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк «Укргазбанк» звернулось до суду із вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором та рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 січня 2016 року вимоги задоволені та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» 7 621,03 доларів США, яка складається з строкової заборгованості по кредиту 7 118,89 доларів США, поточні проценти 105,16 доларів США; прострочена заборгованість щодо процентів за користування кредитом 396,98 доларів США; 8 748,50 пеня за несвоєчасну сплату процентів 748,50 грн., штраф згідно до п.4.2 договору іпотеки 8 000 грн.
Постановою державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби Камянське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Білою Л.В. від 25 січня 2019 року закінчено виконавче провадження відповідно до вимог ст.ст.39, 40 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку зі сплатою боржником боргу у повному обсязі.
Відповідно до наданих позивачем розрахунку заборгованості відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 45/09/м5 від 03 березня 2008 року станом на 07 лютого 2019 року нарахована заборгованість в загальному розмірі 2 357,58 доларів США та 118 908,12 грн., в тому числі: поточні проценти 35,00 доларів США; прострочена заборгованість щодо процентів за користування кредитом 2 322,58 доларів США; пеня за несвоєчасну сплату кредиту 59 921, 21 грн.; пеня за несвоєчасну сплату процентів 58 986,91 грн. (а.с.15-17).
Відповідач вважає, що вона в повному обсязі виконала вимоги відповідача про дострокове погашення всієї суми заборгованості за кредитним договором № 45/09/М% від 03.03.2008 року у розмірі 7 621,03 доларів США. Вважає, що у зв`язку із повним виконанням позивачем зобов`язань за кредитним договором № 45/09/М5 від 03.03.2008 року припиняється дія іпотечного договору № 45/09/м5/1з від 03.03.2008 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ АБ “Укргазбанк” суд 1 інстанції виходив з того, що вказані вимоги не підлягають задоволенню у зв`язку з пропуском строку позовної давності. 
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд інстанції виходив з того, що відповідачем належним чином виконане основне зобов`язання за кредитним договором, а тому кредитний договір є припиненим, у зв`язку з чим настали юридичні наслідки як припинення правовідносин іпотеки за іпотечним договором. У зв`язку із викладеним суд приходить до висновку, що кредитний договір № 45/09/М/5 від 03 березня 2008 року, укладений між Публічним акціонерним товариством Акціонерний Банк «Укргазбанк» та ОСОБА_1 , у зв`язку з виконання зобов`язань є припиненим з часу його повного виконання, та, відповідно, припиняється й іпотечний договір № 45/09/М5/1з від 03 березня 2008 року, укладений між Публічним акціонерним товариством Акціонерний Банк «Укргазбанк» та ОСОБА_1 .

Із вказаними висновками суду 1 інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.
Так, згідно ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до вимог ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Позивачем та відповідачем обрані способи захисту, що відповідають вимогам ч.2 ст.16 ЦК України та предметом позову є заборгованість за кредитним договором, а в зустрічному позові предметом позову є визнання договори припиненими.
Згідно до вимог ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

З позовних вимог вбачається, що між сторонами виник спір з цивільних правовідносин, до яких застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно до ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. ст. 549, 550 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Нормами ст. 611 ЦК України, передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Як вбачається з матеріалів справи між сторонами, тобто Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк «Укргазбанк» та  ОСОБА_1  03 березня 2008 року було укладено кредитний договір № 45/09м5, згідно до умов якого позичальнику надано кредитні кошти в сумі 23 000 доларів США на строк з 03 березня 2008 року по 02 березня 2020 рік зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 12,5% річних у валюті кредиту (а.с.5-7), що не заперечується сторонами. 

Відповідно до вимог ст.ст. 626, 627, 628, 629 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов`язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов`язку щодо першої сторони. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів.
Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 1054, ст. 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже, і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.
Враховуючи, що за умовами договору погашення кредиту та процентів за його користування повинне здійснюватись позичальником щомісячно, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов`язань.
У разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.
Аналогічні висновки сформульовані Верховним Судом України, зокрема, у постанові від 16 вересня 2015 року у справі № 6-68цс15 та Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.
Згідно з частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язання з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Відповідно до п.3.2.6 кредитного договору № 45/09/М5 від 03 березня 2008 року банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов`язань за цим договором, забезпеченого заставою, а якщо вимога банку не буде задоволена – звернути стягнення на предмет застави.
19 червня 2015 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк «Укргазбанк» звернулось до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором та рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 січня 2016 року були задоволені та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» 7 621,03 доларів США, яка складається з строкової заборгованості по кредиту 7 118,89 доларів США, поточні проценти 105,16 доларів США; прострочена заборгованість щодо процентів за користування кредитом 396,98 доларів США; 8 748,50 пеня за несвоєчасну сплату процентів 748,50 грн., штраф згідно до п.4.2 договору іпотеки 8 000 грн.

Пред`явивши зазначені вимоги, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України та умов Кредитного договору змінив строк виконання основного зобов`язання.
Таким чином, пред`явивши 19 червня 2015 року позов до суду про дострокове повернення всього боргу за Кредитним договором Банк вимагав достроково, виконати всі боргові зобов`язання в повному обсязі, чим змінив строк виконання основного зобов`язання.
Позивач міг пред`явити позов до боржника протягом трьох років після первісного звернення до суду з позовом про дострокове повернення всього боргу за Кредитним договором, проте з позовом до суду звернувся лише в березні 2019 року, тобто зі спливом позовної давності.

Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.
Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 1 статті 32), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення.
Механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати можливість зупинення, переривання та поновлення позовної давності, а також корелювати із суб`єктивним фактором, а саме - обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права (пункти 62, 66 рішення Європейського суду з прав людини від 20 грудня 2007 року за заявою № 23890/02 у справі «Фінікарідов проти Кіпру»).
З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності може бути пов`язаний з різними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою.
Пред`явлення позову до суду - це реалізація позивачем права на звернення до суду за вирішенням наявного між сторонами спору. Саме з цією процесуальною дією пов`язується початок процесу у справі і переривається перебіг позовної давності.
За змістом статті 264 ЦК України переривання позовної давності передбачає наявність двох строків- до переривання та після нього. Новий строк починає перебіг безпосередньо з того моменту, коли перервався первісний.
Підстави переривання позовної давності є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягають.
Однією з підстав переривання позовної давності є пред`явлення особою позову до одного із боржників.

Тобто, звернувшись до суду з позовом до відповідачів про стягнення кредитної заборгованості 19.06.2015 року, який розглянутий судом по суті, позивач перервав позовну давність у спорі з відповідачем, щодо стягнення кредитної заборгованості. 
Отже, звернувшись більш ніж через три роки після зміни строку виконання основного зобов`язання, а саме у березні 2019 року, до суду з позовом по цій справі, позивач пропустив позовну давність.

Зазначений правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі № 522/31199/13-ц (провадження 61-3872св18), від 10 жовтня 2019 року у справі № 357/9126/17-ц (провадження № 61-36495св18), від 13 листопада 2019 року у справі № 148/1923/16-ц (провадження № 61-21009св18).

Таким чином, відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості з боржника суд 1 інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивач звернувшись до суду з позовом до відповідачів про стягнення кредитної заборгованості 19 червня 2015 року, змінив строк виконання основного зобов`язання, однак позовну заяву подав лише 01 березня 2019 року (згідно поштового штампу на конверті), тобто після спливу строку позовної давності, про застосування якої було заявлено відповідачем у суді першої інстанції.

У частині першій статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.
Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Такий правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10 цс 18); від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154 цс 18).
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частина друга статті 598 ЦК України).
Відповідно до статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно з частиною п`ятою статті 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.
Частиною першою статті 17 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.
Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку (частина третя статті 17 Закону України «Про іпотеку»).

Відповідачем належним чином виконане основне зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим настали юридичні наслідки як припинення правовідносин іпотеки за іпотечним договором № 45/09/м5/1з, за яким в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором банку в іпотеку передано нерухоме майно, а саме квартира АДРЕСА_1 . 
Враховуючи викладене колегія суддів погоджується із висновком суду 1 інстанції щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , оскільки кредитний договір є припиненим, у зв`язку з чим настали юридичні наслідки як припинення правовідносин іпотеки за іпотечним договором, а тому кредитний договір № 45/09/М/5 від 03 березня 2008 року, укладений між Публічним акціонерним товариством Акціонерний Банк «Укргазбанк» та ОСОБА_1 , у зв`язку з виконання зобов`язань є припиненим з часу його повного виконання, та, відповідно, припиняється й іпотечний договір № 45/09/М5/1з від 03 березня 2008 року, укладений між Публічним акціонерним товариством Акціонерний Банк «Укргазбанк» та ОСОБА_1 . У зв`язку із чим також підлягають задоволенню позовні вимоги вилучення запису з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, здійснений державним реєстратором: приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Красношлик Ларисою Леонідівною на підставі іпотечного договору № 45/09/М5/1з від 03.03.2008 року зареєстрованого в реєстрі № 588 щодо об`єкту обтяження – квартира АДРЕСА_1 , житловою площею 29,0 кс.м., загальною площею 44,0 кв.м., яка належить на праві власності ОСОБА_1 . 

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що судом 1 інстанції безпідставно застосовано строк позовної давності, оскільки відповідно до п. 1.1 кредитного договору строк повернення кредитних коштів - 02.03.2020 року, п. 6.4 кредитного договору сторони погодили, що строк дії договору з моменту набрання ним юридичної сили по 10.03.2020 року, закінчення строку договору не звільняє сторони від виконання тих зобов`язань, що лишились невиконаними з будь-яких причин. Припинення (закінчення) строку дії договору не тягне за собою припинення зобов`язань, що випливають з цього договору, також у випадку, якщо такі зобов`язання виникли після припинення (закінчення) строку дії договору на підставі зобов`язань що лишилися невиконаними на момент закінчення строку дії договору. Колегія суддів не приймає до уваги зазначені посилання, тому, що вони протирічять умовам договору й зводяться до викладення обставин справи із наданням коментарів та тлумаченням норм чинного законодавства на власний розсуд, висвітлення цих обставин у спосіб, що є зручним для апелянта, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростовання висновків суду першої інстанції. До того ж апелянт безпідставно ототожнює строк дії договору та строк позовної давності.

Крім того, апелянт не скористався наданими йому правами, не обґрунтував свої позовні вимоги та доводи апеляційної скарги, не надав суду доказів на їх підтвердження, а згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках, а відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Інші доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення – не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» – залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 липня 2020 року – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: