ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
27 жовтня 2020 року           справа №200/2345/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: 
головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач), 
суддів Гайдара А.В., Ястребової Л.В., 
розглянув в порядку письмового засідання апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 липня 2020 року в справі № 200/2345/20-а (головуючий І інстанції Аканов О.О., повний текст судового рішення складено та підписано 16 липня 2020 року в м. Слов`янськ) за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною дії щодо невиплати гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом,-

                                           ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:
-визнати протиправними дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не виплати гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» за договором банківського вкладу (депозиту) «ПЛАНЕР» №43874 від 04.07.2014;
-стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб грошових коштів у розмірі 193055,97 грн, як гарантовану суму відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» за договором банківського вкладу (депозиту) «ПЛАНЕР» №43874 від 04.07.2014.
В обґрунтування позову зазначив, що 04 липня 2014 року між ним як вкладником та ПАТ “Комерційний банк “Український фінансовий світ” був укладений договір банківського вкладу “Планер”, за яким позивачем передано до банку грошові кошти в сумі 190000,00 грн у тимчасове користування на строк до 04 серпня 2014 року. 
Після початку процедури ліквідації ПАТ “Комерційний банк “Український фінансовий світ” позивач звернувся до уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку із заявою про виплату гарантованої суми відшкодування за вкладом. Листом уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку повідомлено позивача про те, що правочин укладений між позивачем та ПАТ “Комерційний банк “Український фінансовий світ” є нікчемним. 
Постановою окружного адміністративного суду міста Києва від 28 травня 2015 року визнано протиправними дії Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку та зобов`язано внести додаткову інформацію про позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ “КБ “УФС” за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. 
У грудні 2019 позивач звернувся з заявою до відповідача про негайне здійснення виплати суми відшкодування за вкладом, до якої додав ухвалу слідчого судді печерського районного суду міста Києва від 23 серпня 2019 про скасування арешту. Відповідач листом повідомив позивача про те, що ним завершені виплати гарантованих сум відшкодування за вкладами банку.
Вважає, що дії Фонду по обмеженню здійснення виплати гарантованої суми відшкодування є незаконними та такими, що порушують її права.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 липня 2020 року позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо невиплати ОСОБА_1 гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом у Публічному акціонерному товаристві “Комерційний банк “Український фінансовий світ” за договором банківського вкладу (депозиту) “Планер” № 43874 від 04 липня 2014 року.
Стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі 193055,97 грн, які було внесено за договором банківського вкладу №43874 від 04 липня 2014 року.
Здійснено розподіл судових витрат.
Не погодившись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 

Обґрунтування апеляційної скарги. 
Суд першої інстанції не дослідив ту обставину, що на момент звернення позивача з позовом до суду в 2020 році Банк ліквідовано (14.08.2019), всі документи передано на зберігання до архіву НБУ і Фонд, не будучи ліквідатором Банку, зобов`язаний вчинити дії, які не передбачені нормами спеціального Закону, у зв`язку з чим оскаржуваним рішенням встановлено протиправну бездіяльність Фонду за невиконання судового рішення в справі № 826/3243/15, яким не було зобов`язано вчинити будь-які дії щодо позивача.
Фонд не є правонаступником Банку, а виступає лише його ліквідатором, тому в рамках чинного законодавства, не зобов`язаний виконувати судові рішення після ліквідації неплатоспроможного Банку.
Судом першої інстанції не досліджено належним чином підстави невиплати позивачу гарантованого відшкодування, зокрема, що Фонд не відмовляв позивачу у виплаті гарантованого відшкодування вкладу.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи. 
04 липня 2014 року між ОСОБА_1 як вкладником та Публічним акціонерним товариством “Комерційний банк “Український фінансовий світ” (далі - ПАТ “КБ “УФС”) укладений письмовий договір банківського вкладу (депозиту) “ПЛАНЕР” за № 43874 про тимчасове строкове користування банком до 04.08.2014 коштами в сумі 190000,00 грн. 
Згідно з п. 1.3 договору датою внесення грошових коштів Вкладником є дата надходження грошових коштів на вкладний (депозитний) рахунок в Банку № НОМЕР_1 .
Відповідно до підпунктів 2.1.2, 2.1.3 пункту 2.1 договору, Банк зобов`язується при настанні дати повернення вкладу, при зверненні вкладника до банку за отриманням вкладу або в день розірвання цього договору, повернути Вкладнику суму вкладу та нараховані в порядку, встановленому п.2.1.4 цього договору, але не сплачені проценти, шляхом передбаченим чинним законодавством України (готівкою перерахування на інший рахунок Вкладника за письмовим розпорядженням вкладника тощо).
На виконання умов договору позивачем на депозитний рахунок № НОМЕР_1 внесено 190000,00 грн, про що свідчить квитанція банку № ТR.58171.699.323 від 04 липня 2014 року. 
Згідно з постановою Правління Національного банку України від 14 серпня 2014 року №491 ПАТ “КБ “УФС” віднесено до категорії неплатоспроможних.
Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 14 серпня 2014 року №69 “Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ “КБ “УФС”, згідно з яким з 15 серпня 2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ “КБ “УФС”; уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ “КБ “УФС” призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Гончарова С.І. 
Постановою Правління Національного банку України від 10 листопада 2014 року №717 постановлено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати “Комерційний банк “Український фінансовий світ”.
Згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду від 13 листопада 2014 року №119 розпочато процедуру ліквідації ПАТ “КБ “УФС” з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб відповідно до плану врегулювання з 13 листопада 2014 року та призначено Гончарова С.І. уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ “Комерційний банк “Український фінансовий світ” строком на 1 рік з 13 листопада 2014 року по 12 листопада 2015 року.
Листом від 26 грудня 2014 року №001/4445 уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства “Комерційний банк “Український фінансовий світ” Горчаров С.І. повідомив, що договір банківського вкладу №43909 від 04 липня 2014 року, укладений між позивачем та ПАТ “КБ “УФС” та операції з внесення та перерахування грошових коштів по рахунку, відкритому на виконання вказаного договору, є нікчемними відповідно до вимог ст. 38 Закону України “Про систему гарантування вкладів фізичних осіб” та ст. 228 Цивільного кодексу України. 
Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2017 року залишено без змін постанову окружного адміністративного суду міста Києва від 28 травня 2015 у справі №826/3243/15, якою визнано протиправними дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Український фінансовий світ" Гончарова Сергія Івановича щодо визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) "Планер" № 43874, укладеного 04 липня 2014 року між ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) та публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Український фінансовий світ" (код ЄДРПОУ 26444836).
Визнано протиправним та скасовано рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Український фінансовий світ" Гончарова Сергія Івановича про визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) "Планер" № 43874, укладеного 04 липня 2014 року між ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) та публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Український фінансовий світ" (код за ЄДРПОУ 26444836), оформлене наказом від 18 листопада 2014 року № 6.
Визнано протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Український фінансовий світ" Гончарова Сергія Івановича щодо невключення ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) до переліку вкладників, які мають права на відшкодування коштів за вкладами у публічному акціонерному товаристві "Комерційний банк "Український фінансовий світ" (код ЄДРПОУ 26444836) за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі договору банківського вкладу (депозиту) "Планер" від 04 липня 2014 року № 43874.
Зобов`язано уповноважену особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Український фінансовий світ" Гончарова Сергія Івановича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами у публічному акціонерному товаристві "Комерційний банк "Український фінансовий світ" (код ЄДРПОУ 26444836) за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
24 грудня 2019 позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату гарантованої суми відшкодування за вкладом, розміщеним у ПАТ “КБ “УФС” “Планер” від 04.07.2014 року №43874.
12 червня 2019 року відповідач надав відповідь листом за №30-036-10131/19, за якою Київською місцевою прокуратурою №6 відкрито кримінальне провадження №42018101060000066 від 06.03.2018 року. Постановою від 21.03.2018 року у зазначеному кримінальному провадженні кошти, розміщені на рахунку в ПАТ “КБ “УФС” визнано речовими доказами, внаслідок чого посадовим особам ПАТ “КБ “УФС” заборонено відчужувати, розпоряджатись та використовувати зазначені кошти. Крім того, слідчим відділом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві поданою заявою Фонду здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №42017101060000117 від 12.06.2017 року. 
У зазначеному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.05.2019 року накладено арешт на гарантовану суму відшкодування за вкладом позивача. Крім того, зазначено про те, що 05.06.2019 року уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ “КБ “УФС” подано документи державному реєстратору юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань для державної реєстрації припинення банку як юридичної особи. У зв`язку з цим повідомлено, що завершення 05.06.2019 року виплати гарантованих сум відшкодування коштів вкладникам ПАТ “КБ “УФС”). 
Згідно з ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 03.05.2019 справа №757/21167/19-к сума залишку на рахунку позивача складає 193055,97 грн.
Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що відповідач зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінка суду.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема,  Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"(далі - Закон - №4452-VI), у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.
На підставі пунктів 3, 4 частини першої статті 2 Закону №4452 вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти;
вкладник - це фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.
Згідно з частиною першою статті 3 Закону №4452 Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.
Відповідно до частини першої статті 26 Заокну №4452 Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.
Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.
На підставі статті 27 Закону №4452 уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.
Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.
Як свідчать матеріали справи на банківському рахунку позивача, відкритому відповідно до договору банківського вкладу (депозиту) «ПЛАНЕР» від 04.07.2014 року №43874 розміщена сума за вкладом у розмірі 193055,97 грн.
На чисельні звернення позивача до Фонду гарантування вкладів із заявами про виплату гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «КБ «УФС» за договором «Планер» від 04.07.2014 №43874, відповідач, в порушення вимог вищенаведених норм,  допустив протиправну бездіяльність, не виплатив гарантовану суму відшкодування коштів.
Така бездіяльність призвела до неотримання позивачем коштів у сумі 193055,97 грн.
Суд не приймає посилання апелянта на не дослідження судом першої інстанції інформації щодо обмежень, які об`єктивно не давали Фонду можливості здійснити виплату гарантованого відшкодування, оскільки всі процесуальні документи у кримінальних провадженнях, на які він в даному випадку посилається, були прийняті значно пізніше у часі, ніж набуло чинності судове рішення по справі №826/3243/15 від 28.05.2015, яким зобов`язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «УФС» Гончарова С.І. подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію щодо ОСОБА_1 , як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ КБ «УФС» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
При цьому суд зазначає, що Фонд виконує управлінські функції щодо виплати гарантованої державою суми відшкодування за банківським вкладом у межах граничного розміру за рахунок коштів Фонду незалежно від перебігу процедури ліквідації банку, продажу його майна.
Юридичний факт неплатоспроможності банку є підставою для виникнення правовідносин щодо відшкодування вкладникам їх вкладів за рахунок коштів Фонду, проте процес ліквідації має окремий перебіг і не впливає на обсяг гарантованого державою відшкодування вкладникам.
З огляду на внесення 14 серпня 2019 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису №12661110046007762 про припинення державної реєстрації ПАТ «КБ «УФС» як юридичної особи, належним способом захисту прав позивача, крім визнання протиправною бездіяльності відповідача, є стягнення з відповідача на користь позивача гарантованої суми відшкодування коштів в розмірі 193055,97 грн.
Право громадянина на власність закріплено в Конституції України, у якій установлено основні положення щодо власності (статті 13, 41, 142 та 143 Конституції України), закріплено рівність усіх суб`єктів права власності (статті 1 та 13 Конституції України), гарантії права власності та обов`язки власників (статті 13 і 41 Конституції України). 
Крім того, стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.
Поширення на грошові кошти, які перебувають на рахунку у банку (вкладному, поточному), режиму права власності підтверджується положеннями статей 1058, 1066 ЦК України та статей 8, 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні», відповідно до яких, зокрема, власник рахунку має право у будь-який час розпоряджатися коштами, які перебувають на такому рахунку на умовах та у порядку, встановленому Законом та договором.
Важливою гарантією права приватної власності є конституційне положення, що примусове відчуження об`єктів приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього повного відшкодування їхньої вартості (ч. 5 ст. 41 Конституції України). Конституційний принцип непорушності права власності проявляється як засада впевненості власника у стабільному становищі у якому він перебуває і яке гарантовано йому державою з усім комплексом відповідних засобів, які остання для цього застосовує.
У пункті 2.1 Рішення від 01.06.2016 №2-рп/2016 Конституційний Суд України зазначив, що обмеження стосовно реалізації конституційних прав не можуть бути свавільними та несправедливими, мають установлюватися виключно Конституцією й законами, переслідувати легітимну мету, бути зумовленими суспільною необхідністю її досягнення, пропорційними й обґрунтованими.
Враховуючи вищенаведене, зміст статті 41 Конституції України поширюється на право вкладника - фізичної особи вимагати отримання відшкодування коштів, розміщених на поточному рахунку в Банку, за рахунок Фонду.
Є безпідставними посилання апелянта, що спірні правовідносини регулюються тільки спеціальним Законом №4452, норми якого є пріоритетними у даному спорі, оскільки частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику ЄСПЛ та Європейської комісії з прав людини.
Зокрема, відповідно до статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Як зазначив ЄСПЛ в справі "Золотас проти Греції" стаття 1 Протоколу №1, яка має за головну мету захистити особу від будь-якого посягання держави на повагу до її майна, може також вимагати позитивних зобов`язань, відповідно до яких держава має вжити певних заходів, необхідних для захисту права власності, зокрема, якщо існує прямий зв`язок між заходом, якого заявник може правомірно очікувати від влади, і ефективним користуванням ним своїм майном (Zolotas v. Greece, №66610/09). Подібний висновок викладений у рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Капітал Банк АД проти Болгарії" (Capital Bank AD v. Bulgaria, №49429/99).
Підсумовуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати позивачу гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом та стягнення з відповідача на користь позивача коштів у розмірі 193055,97 грн за вкладом.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                           ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 липня 2020 року в справі № 200/2345/20-а – залишити без задоволення. 
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 липня 2020 року в справі № 200/2345/20-а – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 27 жовтня 2020 року.
Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення в порядку, визначеному ст. 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 27 жовтня 2020 року.

Головуючий суддя                                                                      І.Д. Компанієць

Судді                                                                                 А.В. Гайдар

                                                                                          Л.В.Ястребова