СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2020 р.                                                                          Справа № 905/427/20  

Колегія суддів у складі: 
головуючий суддя Россолов В.В., суддя Ільїн О.В., суддя  Хачатрян В.С., 
розглянувши в порядку письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Добропіллявугілля" (вх. №1969 Д/1) на рішення Господарського суду Донецької області від 24 березня 2020 року у справі № 905/427/20 
за позовом Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче акціонерне товариство "ВНДІкомпресормаш" (40020, Сумська область, місто Суми, проспект Курський, будинок 6; код ЄДРПОУ 00220434)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Добропіллявугілля" (85043, Донецька область, місто Добропілля, місто Білицьке, вулиця Красноармійська, будинок 1А; код ЄДРПОУ 37014600)
про стягнення 132 460,99 грн, -
ВСТАНОВИЛА:

Приватне акціонерне товариство "Науково-виробниче акціонерне товариство "ВНДІкомпресормаш" звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Добропіллявугілля" про стягнення заборгованості за договором поставки №6934-ДУ-УМТС-Т від 08 серпня 2018 року у розмірі 132 460,99 грн з яких:
-124 200,00 грн – основноъ заборгованості;
-6 210,00 грн – пені;
-1 305,79 грн – 3% річних;
-745,20 грн – інфляційних збитків.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем умов договору поставки №6934-ДУ-УМТС-Т від 08 серпня 2018 року в частині своєчасної оплати вартості отриманого товару. 
Рішенням Господарського суду Донецької області від 24 березня 2020 року у справі №905/427/20 позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Добропіллявугілля" на користь Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче акціонерне товариство "ВНДІкомпресормаш" 124 200,00 грн основної заборгованості, 6 210,00 грн пені, 1 305,79 грн 3% річних, 744,08 грн інфляційних збитків, а також 2 101,98 грн судового збору; у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 1,12 грн інфляційних збитків – відмовлено.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції встановив відсутність доказів оплати Товариством з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Добропіллявугілля" вартості поставленої продукції на суму 124 200,00 грн; у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 1,12 грн інфляційних збитків відмовлено з підстав неправильного розрахунку відповідної суми. Одночасно судом першої інстанції відмовлено в задоволенні заяви позивача про відшкодування витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн з підстав її недоведеності та необґрунтованості.
Відповідач з відповідним рішенням суду не погодився, звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. 
В обґрунтуванні апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Добропіллявугілля" зазначає, що наразі генерація електроенергії є збитковою, українська енергетика знаходиться у кризовій ситуації, проблеми мають усі ТЕС в Україні, а, як наслідок, і вугледобувні підприємства країни, в тому числі, і підприємства холдингу ДТЕК "ЕНЕРГО". Також звернув увагу на те, що збитковість вітчизняної енергетики є обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає і може називатися форс-мажорною обставиною та такою, яка об`єктивно не може бути усунена жодною із сторін.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17 серпня 2020 року у справі № 905/427/20 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Добропіллявугілля" на рішення Господарського суду Донецької області від 24 березня 2020 року у справі №905/427/20; вирішено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Добропіллявугілля" на рішення Господарського суду Донецької області від 24 березня 2020 року у справі №905/427/20 здійснювати у порядку письмового провадження без виклику учасників справи. 
Як вбачається з матеріалів справи, ухвала про відкриття провадження у справі згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень отримана представниками позивача та відповідача 21 серпня 2020 року та 28 серпня 2020 року відповідно.
Згідно до статті 242 Господарського процесуального кодексу України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.
Відтак, матеріалами справи підтверджується належне повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та розгляд справи в порядку, передбаченому ч. 10 статті  270 Господарського процесуального кодексу України.
31 серпня 2020 року від Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче акціонерне товариство "ВНДІкомпресормаш" надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№8101), в якому позивач просить апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Добропіллявугілля" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Донецької області від 24 березня 2020 року у справі № 905/427/20 без змін.

Колегія суддів, проаналізувавши обставини справи та доводи апеляційної скарги, встановила таке.
Як вбачається з матеріалів справи, 08 серпня 2018 року між Приватним акціонерним товариством "Науково-виробниче акціонерне товариство "ВНДІкомпресормаш" (далі - Постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Добропіллявугілля" (далі - Покупець, відповідач) укладено договір поставки № 6934-ДУ- УМТС-Т.
Відповідно до п.1.1. договору в порядку та на умовах, передбачених цим договором, Постачальник зобов`язується поставити у власність Покупця продукцію і/або обладнання виробничо-технічного призначення (надалі - "Продукція"), в асортименті, кількості, в терміни, за ціною і з якісними характеристиками, узгодженими сторонами в цьому Договорі та Специфікаціях, що є невід`ємними частинами цього Договору.
За твердженням позивача, ним на виконання умов договору здійснено поставку продукції- електродвигуна 2АИУ 250М4 у кількості 1 шт. загальною вартістю 124 200,00 гривень з ПДВ, строк оплати за яким є 25 вересня 2019 року.
Ураховуючи невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Добропіллявугілля" обов`язку з оплати вартості отриманої продукції позивач звернувся з відповідним позовом, у якому просить суд стягнути 124 200,00 грн основної заборгованості за договором поставки; 6 210,00 грн пені; 1 305,79 грн 3% річних; 745,20 грн інфляційних збитків.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам колегія суддів зазначає про таке.
Укладений між сторонами 08 серпня 2018 року договір № 6934-ДУ- УМТС-Т є договором поставки.
Статтею 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу.
Відповідно до ч.ч.1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію, що поставляється в його власність Продукцію відповідно до умов цього договору (п.1.2. договору).
Номери, та індекси стандартів, технічних умов та/або іншої технічної документації, якій має відповідати якість Продукції, що поставляється, зазначаються Постачальником у Специфікаціях до цього договору.
Постачальник зобов`язується одночасно з продукцією надати Покупцю технічну документацію на кожен вид Продукції (в тому числі, але не виключно, ГОСТ/ДСТУ, ТУ (копії витримки, які дозволяють ідентифікувати приналежність ТУ і його узгодження реєструючи ми органами, а також витримки, що стосуються правил безпеки, правил експлуатації, зберігання, транспортування, маркування, упаковки та утилізації Продукції, методів контролю і проведення випробування), іншу технічну документацію, або зазначити офіційні видання, за якими можливо ознайомитись з даною документацією (п.2.4. договору).
Пунктом 4.1. договору передбачено, що поставка Продукції проводиться партіями в асортименті, кількості, за цінами, з якісними характеристиками і в терміни, узгоджені Сторонами в Специфікаціях до цього Договору. Під партією 
Продукції Сторони розуміють будь-яку кількість Продукції, однорідної за своїми якісними показниками, яка супроводжується одним документом про якість та/або одним з товаросупровідним документом.
Постачальник зобов`язаний надати Покупцю наступні документи:
-рахунок;
-видаткову накладну;
-відповідні товаросупровідні накладні (залізничну/товарно-транспортну накладну/документ вантажоперевізника);
-сертифікат якості завода-виробника та/або паспорт;
-технічну документацію, передбачену п.2.4. договору.
Документи (окрім податкових накладних), Постачальник зобов`язується надати Покупцю одночасно з поставленою Продукцією (п.4.3. договору). 
Згідно п.4.7. Договору датою поставки вважається дата, зазначена представником Покупця на відповідних товаросупровідних документах, наданих Постачальником. 
При поставці автомобільним транспортом датою поставки вважається дата, зазначена представником Покупця на видатковій накладній
Зобов`язання Постачальника вважаються виконаними з моменту передачі Продукції в розпорядження Покупця в узгоджене місце призначення поставки в належній якості, комплектності, асортименті, кількості, в терміни, з якісними характеристиками, узгодженими Сторонами в Договорі і Специфікаціях до Договору. Зобов`язання Покупця вважаються виконаними з моменту оплати поставленої Продукції, (п.4.8. Договору).
Відповідно до п.5.4. Договору (у редакції викладеній у додатковій угоді до Договору від 30 серпня 2019 року) розрахунки за поставлену Постачальником продукцію по специфікації від 16 серпня 2019 року на загальну суму 124 200,00 грн з ПДВ здійснюються Покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 5 (п`яти) робочих днів з 30 (тридцятого) календарного дня від дати поставки відповідної продукції на підставі отриманого Покупцем рахунку та за умови надання Постачальником належним чином оформленої податкової накладної та документів, передбачених розділом 4 даного Договору.
У відповідності до п.8.1. договору цей договір може бути скріплений печатками сторін, набуває сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін. Сторони дійшли згоди, що у випадку належного виконання обома сторонами своїх зобов`язань, строк дії договору встановлюється до 31 грудня 2020 року.
У межах виконання Договору між сторонами укладена Специфікація від 16 серпня 2019 року (далі - Специфікація), відповідно до умов якої Постачальник прийняв на себе зобов`язання з поставки Продукції, а саме - електродвигун 2АИУ 250М4 у кількості 1 шт. загальною вартістю 124 200,00 грн з ПДВ.
Пунктом 1 Специфікації передбачено наступний строк поставки - до 30 серпня 2019 року.
Умови поставки - ЕХW (Інкотермс-2010), м.Суми, проспект Курський, 6 (п.3 Специфікації).
Вказаний договір та Специфікація підписані уповноваженими представниками сторін без зауважень, підписи скріплені печатками підприємств.
З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору 19 серпня 2019 року позивачем здійснена поставка Продукції, а саме - електродвигун 2АИУ 250М4 у кількості 1 шт. на суму 124 200,00 грн, що підтверджується видатковою накладною №539 від 19 серпня 2019 року, товарно-транспортною накладною №Р539 від 19 серпня 2019 року та нарядом на отримання товарно-матеріальних цінностей №945 від 18 серпня 2019 року.
У видатковій накладній №539 від 19 серпня 2019 року зазначено: "Представник Покупця підписуючи накладну підтверджує, що перевірив та отримав разом з товаром повний комплект належним чином оформлених документів, надання яких передбачено умовами договору відповідно до якого здійснюється поставка товару. Претензій щодо неповноти оформлення документів не має.
Видаткова накладна №539 від 19 серпня 2019 року та товарно-транспортна накладна №Р539 від 19 серпня 2019 року підписані відповідачем без зауважень.
З огляду на п.5.4. договору в редакції Додаткової угоди від 30 серпня 2019 року, оплата відповідач мала бути проведена до 25 вересня 2019 року включно.
За відсутності інших підстав, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Зобов`язання припиняється на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 Цивільного кодексу України). 
Оскільки відповідач не надав доказів оплати поставленої продукції на суму 124 200,00 грн суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що відповідна заборгованість підлягає стягненню на користь позивача.

Колегія суддів визнає безпідставними посилання  відповідача в апеляційній скарзі на положення статті 607 Цивільного кодексу України та п.7.2. договору, як на підставу звільнення від виконання зобов`язання. 
Зобов`язання згідно зі статтею 607 Цивільного кодексу України припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.
Йдеться про випадки, коли неможливість виконання зобов`язання зумовлена наявністю об`єктивних причин, що не залежить від волі сторін і не є наслідком їх дій, за які вони відповідають. Юридична неможливість виконання зобов`язання має місце тоді, коли вона викликана заборонами та обмеженнями, введеними шляхом прийняття органами публічної влади відповідних правових актів.
При цьому, суд зазначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання через відсутність у нього необхідних коштів, оскільки згадане правило обумовлено замінністю грошей як їх юридичною властивістю. 
Пунктом 7.1 Договору передбачено, що сторони звільняються від відповідальності за неналежне виконання чи невиконання зобов`язань за Договором, якщо це є наслідком форс-мажорних обставин/обставин непереборної сили та їх наслідків, що безпосередньо впливають на виконання Договору.
Форс-мажорними обставинами/обставинами непереборної сили відповідно до п.7.2. договору є, зокрема, заборона (обмеження) експорту/імпорту і тому подібне.
Сторона, для якої склалась неможливість виконання зобов`язань за цим договором в умовах, передбачених у п.7.2. договору, зобов`язана в розумний строк письмово повідомити іншу сторону (лист, факс, телеграф), з наступним поданням документа, відповідно до п.7.4. договору (п.7.3. договору).
Згідно з п.7.4. договору сторона, що заявила про настання форс-мажорних обставин, повинна надати відповідний документ компетентного органу України.
У випадку якщо такі обставини та/або їх наслідки тривають понад 2 місяці, кожна із сторін має право в односторонньому порядку відмовитись від договору. В цьому випадку сторона, яка повністю або частково виконала свої зобов`язання за договором, має право вимагати від іншої сторони виконання зустрічного зобов`язання, а у випадку неможливості виконання, відшкодування прямих витрат, пов`язаних з виконанням зобов`язань за договором (п.7.5. договору).
Так, умовами укладеного між сторонами договору передбачено лише звільнення від відповідальності за невиконання або несвоєчасне виконання зобов`язань, а не повне звільнення від виконання зобов`язання.
Відповідно до статті 141 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" такі установи засвідчують форс-мажорні обставини та видають відповідний сертифікат протягом 7 днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. 
Однак, відповідачем не надано як доказів повідомлення позивача про настання форс-мажорних обставин, так і документа компетентного органу України (Сертифіката Торгово-промислової палати України), розпорядження/наказу відповідного органу про заборону (обмеження) експорту/імпорту тощо.
У зв`язку з чим відсутні підстави для звільнення відповідача від відповідальності за неналежне виконання чи невиконання зобов`язань в порядку статті 607 Цивільного кодексу України та п.7.2. договору

Стосовно позовної вимоги в частині стягнення 6 210,00 грн пені колегія суддів зазначає про таке.
Згідно з частиною першою статті 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.
Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання (стаття 218 Господарського кодексу України).
Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 Господарського кодексу України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню. 
За приписами статей 611, 612 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Зобов`язання можуть забезпечуватись неустойкою, якою є відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено частиною третьою статті 549 Цивільного кодексу України, частиною шостою статті 231 Господарського кодексу України, статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" та частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).
Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання, що передбачено частиною першою статті 550 Цивільного кодексу України. 
Частиною першою статті 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. 
Згідно зі статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 22 листопада 1996 року № 543-96-ВР, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 3 вказаного Закону).
У пункті 6.8. договору визначено, що у випадку несвоєчасної оплати Продукції, Покупець, на письмову вимогу Постачальника, сплачує Постачальнику неустойку у вигляді пені, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення оплати від вартості своєчасно не оплаченої Продукції, однак, не більше 5% від вартості своєчасно не оплаченої Продукції.
Ураховуючи те, що судом встановлено порушення відповідачем умов договору та невиконання грошового зобов`язання, погодження між сторонами умов про відповідальність у вигляді пені, позивач має право на нарахування пені.
За розрахунком суду розмір пені за період з 26 вересня 2019 року по 31 січня 2020 року становить 13 018,88 грн.
Оскільки розмір нарахованої пені перевищує визначене в п.6.8. договору обмеження у розмірі 5% від суми заборгованості (6 210,00 грн), місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у заявленому розмірі – 6 210,00 грн.

Стосовно позовної вимоги в частині стягнення 3% річних в розмірі 1305,79 гривень за період з 26 вересня 2019 року по 31 січня 2020 року, а також інфляційні втрати за період жовтень – грудень 2019 року в розмірі 745,20 гривень колегія суддів зазначає про таке.
Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Дослідивши поданий розрахунок трьох відсотків річних господарським судом встановлено, що він є арифметично правильним, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.
В той час як розмір інфляційних втрат за порушення строків оплати, за розрахунком суду становить 744,08 грн. З огляду на викладене суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги у визначеному розмірі.
Приймаючи до уваги вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв`язку з її юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням судом норм права. Доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки колегії суддів, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Добропіллявугілля" не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення Господарського суду Донецької області від 24 березня 2020 року у справі № 905/427/20 підлягає залишенню без змін.
Ураховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені заявником апеляційної скарги, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись статтями 13, 74, 76-79, 126, 129, 269, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Добропіллявугілля" залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Донецької області від 24 березня 2020 року у справі № 905/427/20 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя                                                                    В.В. Россолов

Суддя                                                                                           О.В. Ільїн  

Суддя                                                                                           В.С. Хачатрян