Номер провадження: 22-ц/813/6543/20 
Номер справи місцевого суду: 495/4777/19
Головуючий у першій інстанції Шевчук Ю. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.10.2020 року                                                                                м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого – Сєвєрової Є.С.,
суддів: Ващенко Л.Г. Колеснікова Г.Я.,               
учасники справи: 
позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», 
відповідач – ОСОБА_1 ,
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02 березня 2020 року у складі судді Шевчук Ю.В.,                                          в с т а н о в и в:
У червні 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 124043,66 грн та судові витрати в розмірі 1921,00 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 24.10.2011 між банком та ОСОБА_1 було укладено договір №б/н, відповідно до якого ОСОБА_1 було надано кредит у вигляді кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 6900 грн. Оскільки відповідачем належним чином не виконані зобов`язання за кредитним договором, у відповідача виникла заборгованість, яка станом на 30.04.2019 становить 317421,34 грн. та складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6767,62 грн., заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі 305765,62 грн, заборгованістю за пенею та комісією у розмірі 4888,10 грн. У зв`язку з чим позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 124043,66 грн., яка складається з: 6767,62 грн. –заборгованість за кредитом, 117276,04 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом з 24.10.2011 по 30.03.2018.
Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02 березня 2020 року позов задоволено частково. Стягнено з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 24.10.2011 у розмірі 6767,62 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» судові витрати у розмірі 1921,00 грн. 
Не погодившись з рішенням суду, АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення яким позовні вимоги задовольнити, в іншій частині рішення залишити без змін.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що підпис відповідач поставив саме в заяві позичальника, яким засвідчив те, що повністю згодний з умовами кредитування та отримання кредиту саме на таких умовах. Також, відповідачем 24.10.2011, було підписано довідку про умови кредитування з використанням картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». З банківської Виписки вбачається, що відповідач користувався коштами. Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідачем надано не було. Заперечень щодо Умов та правил надання банківських послуг відповідачем не надано. Відсутні обґрунтовані заперечення відповідача і відповідні докази проти вимог позивача. Суд безпідставно послався на висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17, та проігнорував, що важливою ознакою кредитної операції є те, що вона надається за рахунок залучених грошових коштів. 
Згідно з ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Враховуючи наведене, справа розглянута в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
24.10.2011 відповідачем було підписано Анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, відповідно до якої відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок платіжну картку «Універсальна» / GOLD у заявленому розмірі 8000 грн. 
Одночасно відповідач 24.10.2011 підписала довідку про умови кредитування з використанням картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» за договором SAMD №50000051970867, з якої вбачається, що розрахунок банком відсотків на залишок власних коштів клієнта становить (від 100 грн і більше) – 10% річних; базова відсоткова ставка в місяць– 2,5%; розмір щомісячних платежів– 7% від заборгованості, але не менше 50 грн і не більше залишку заборгованості; строк внесення щомісячних платежів – до 25 числа місяця, наступного за звітним; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості = пеня (1) + пеня (2), де пеня (1) = (базова відсоткова ставка за договором)/30 – нараховується за кожний день прострочки, пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 30 грн в місяць, нараховується один раз в місяць, за наявності прострочки по кредиту чи відсоткам 5 чи більше днів при виникненні прострочки на суму від 50 грн і більше; штраф при порушенні строків платежів за будь-яким з грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів – 500 грн + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих чи прострочених відсотків і комісій.
Згідно зі ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Як зазначено вище, відповідач підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, на підставі якої вона отримала кредитну картку «Універсальна», одночасно підписавши довідку, якою визначена процентна ставка за користування кредитними коштами.
Відтак, відмовляючи у задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» про стягнення процентів, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що сторонами не були погоджені умови договору щодо нарахування та сплати процентів.
У зв`язку з наведеним, недоречним є посилання суду першої інстанції на правовий висновок, що міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17.
Разом з тим, апеляційний суд не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» процентів за користування кредитом з наступних підстав.
Як було зазначено, в довідці про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна 55 днів пільгового періоду» сторони погодили проценти в розмірі 2,5% в місяць, що становить 30,00% річних.
З наданого АТ КБ «Приватбанк» розрахунку, банк обраховував проценти за користування кредитом за різними ставками: 30,00 % річних, 34,80% річних, 43,20% річних, що не відповідає довідці про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна 55 днів пільгового періоду».
Крім того, вимоги банку про стягнення процентів визначені періодом з 24.10.2011 по 30.03.2018, при цьому до апеляційної скарги долучена довідка з якої видно, що відповідачці видавалися кредитні картки, остання з яких мала термін дії до 04/16, нарахування процентів поза межами договору не допускається, тому з огляду і на такі обставини вимоги задоволенню не підлягають. 
Відповідно до ч.3ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч.ч.1,5,6ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, оскаржене рішення в частині відмови в задоволенні позову про стягнення відсотків змінити в частині мотивів та підстав відмови у задоволенні позову, а в решті рішення суду залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384  ЦПК України, суд
постановив:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково. 
Заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02 березня 2020 року в частині відмови в задоволенні позову Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення відсотків змінити в частині мотивів та підстав відмови у задоволенні позову.
В решті рішення суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: 
                                                                                    
            Судді: