Справа № 155/751/20 	Головуючий у 1 інстанції: Адамчук Г. М. 	
Провадження № 22-ц/802/954/20  Категорія: 68 	  Доповідач: Федонюк  С. Ю.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
07 жовтня 2020 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Федонюк С. Ю.,
суддів - Матвійчук Л. В., Бовчалюк З. А.,
розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні в місті Луцьку цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Горохівського районного суду Волинської області від 27 липня 2020 року,
                                       В С Т А Н О В И В:
У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя. 
Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 27 липня 2020 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто заявнику.
Не погоджуючись із ухвалою суду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права. Зазначає, що позовну заяву безпідставно залишено без руху у зв`язку із тим, що вона не в повній мірі відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, а також у змісті ухвали допущені помилки.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не усунуто недоліки, викладені в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху. 
Проте, погодитись із таким висновку суду не можна.
Відповідно до статей 175-177, 185 ЦПК України суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, перевіряє, чи має особа відповідно до статті 4 ЦПК України право на звернення до суду за захистом відповідного права чи інтересу, чи відповідає форма та зміст заяви вимогам закону, чи дотримані правила підсудності та чи немає інших установлених законом перешкод для відкриття провадження у справі.
В силу частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява має містити найменування сторін, зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування та таке інше.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 подала позов до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.
Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 19 червня 2020 року позовну заяву було залишено без руху із наданням строку для усунення її недоліків та зазначено, що позивачка не навела і документально не підтвердила вжитих нею заходів для отримання доказів і неможливості їх надання суду, подала не засвідчені документи відповідно до вимог п.5.27 ДСТУ 4163-2003 та не надала належних доказів на підтвердження вартості майна (акта оцінки майна).
02 липня 2020 року на адресу районного суду надійшла заява ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали суду із наданням оформленого нею акту поділу спільного сумісного майна та клопотанням про витребування доказів відповідно до вимог п.5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України (а.с.43-51).
Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 27 липня 2020 року позовну заяву було повернуто у зв`язку із неусуненням її недоліків.
Відповідно до ч. 5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не має права через неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати її заявнику.
Враховуючи викладене, подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, зокрема під час підготовчого провадження, тому вказані в оскаржуваній ухвалі мотиви щодо неподання доказів при пред`явленні заяви не є підставою для залишення заяви без руху та повернення заявнику.
Судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі зобов"язано позивачку подати звіт про оцінку вартості нерухомого майна (акт оцінки майна) та копію кваліфікаційного свідоцтва оцінювача, не вказавши, з якою метою слід надати такі докази, хоча серед підстав залишення без руху позовної заяви не вказано про несплату судового збору в належному розмірі.
При цьому відповідно до ч.2 ст.176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред"явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.
Крім того, позивачкою фактично було усунуто недоліки позовної заяви і надано суду дані, які були підставою для залишення позовної заяви без руху, щодо визначення ціни позову, натомість ненадання нею відомостей з територіального сервісного центру МВС №0744 та звіту про оцінку майна, про які вказав суд першої інстанції, не можуть бути належною підставою для залишення позовної заяви без руху, оскільки можуть бути отримані при подальшому розгляді справи або ж підставою для відмови у заявленому клопотанні про витребування доказів, а тому у місцевого суду були встановлені законом підстави для відкриття провадження у справі за наявності даних, які знаходяться у матеріалах справи.
Разом з тим, зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що підставними також є доводи апеляційної скарги і щодо допущених помилок у тексті оскаржуваної ухвали, оскільки судом першої інстанції помилково вказано в мотивувальній частині імена учасників справи та зміст позовних вимог, які не відносяться до даної справи.
Згідно з вимогами ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги такими, що заслуговують на увагу, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню як така, що ухвалена з недотриманням норм процесуального права, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
       Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Горохівського районного суду Волинської області від 27 липня 2020 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови складено 07 жовтня 2020 року.

Головуючий

Судді