ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/1872/20                                         Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Білоноженко М.А.,                                                                                                                                                    Суддя-доповідач Кобаль М.І.        
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого                                   Кобаля М.І.,
суддів                                            Бужак Н.П., Костюк Л.О.,
при секретарі                                   Кондрат Л.Г.
за участю
представника позивача:              Потапенка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фермерського господарства «Агро Стар» на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2020 року у справі за адміністративним позовом Фермерського господарства «Агро Стар» до Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
В С Т А Н О В И В:
Фермерське господарство «Агро Стар» (далі по тексту - позивач, ФГ «Агро Стар») звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області (далі по тексту - відповідач, ГУ ДПС у Черкаській області) в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» №0001570508 від 18.02.2020 року.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2020 року в задоволенні позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, який з`явився у призначене судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, виходячи з наступного. 
Згідно із ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Частиною 1 ст. 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ФГ «Агро Стар», починаючи з 19.05.2004 року, перебуває на обліку в ГУ ДПС у Черкаській області.
Основним видом діяльності позивача є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (код КВЕД 01.11).
На підставі наказу ГУ ДПС у Черкаській області від 09.01.2020 року за №40 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ФГ «Агро Стар», з питань дотримання вимог податкового законодавства по податку на додану вартість за вересень 2018 року по взаємовідносинах з ТОВ «Актів Пром Груп» (далі по тексту - контрагент позивача), відповідно до затвердженого плану перевірки.
За результатами зазначеної перевірки, контролюючим органом складено акт перевірки №15/23-00-05-0805/32989788 від 22.01.2020 року (далі  по тексту - акт перевірки), за висновками якого встановлено порушення ФГ «Агро Стар»:
- вимог п. 198.1, п. 198.3, п.  198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010р., №2755-VI,  ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99р. № 996-ХІV, п.1, п.п.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому наказом МФУ від 24.05.1995р.№88, п.п.1 п.4 розділу V порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 в результаті чого занижено податок на додану вартість за 3 квартал 2018 року на суму 183380 грн.
На підставі висновків акту перевірки та встановлених порушень, 18.02.2020 року ГУ ДПС у Черкаській області, прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Р» №0001570508, яким ФГ «Агро Стар» визначено суми податкових зобов`язань, а саме: з податку на додану вартість в розмірі 183 380,00 грн. та визначено суми штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 45845,00 грн. (далі по тексту - оскаржуване ППР).
Позивач, вважаючи протиправним оскаржуване ППР, звернувся з даним позовом до суду, за захистом порушених прав та законних інтересів.
Приймаючи рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не підтверджено реальність фінансово - господарських операцій із придбання ФГ «Агростар» мінеральних добрив (діаммофосу, селітри аміачної, раундапу) у ТОВ «Актів Пром Груп», що у свою чергу, не дає права на формування податкового кредиту за результатами господарських відносин з вказаним контрагентом.
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Спірні правовідносини регулюються Конституцією України та нормами Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України)(в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Підпунктом  14.1.36  пункту  14.1 статті 14 ПК України передбачено, що  господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Відповідно до вимог пп.  14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду.
Згідно з п.  44.1 ст.  44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Відповідно до пп.  134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, об`єктом оподаткування є  прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень ПКУ.
Згідно з п.  135.1  ст.  135 ПК України, базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із  ст. 134 ПК України  з урахуванням положень.
У відповідності до вимог п. 198.1  ст. 198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
Відповідно до вимог п.  198.2 ст. 198 ПК України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Згідно з вимогами п.  198.3  ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.  193.1  ст.  193 ПК України, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Пунктом  198.6  ст.  198 ПК України  передбачено що не відносяться до податкового кредиту суми податку сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформленні з порушенням вимог чи не підтвердженні митними деклараціями п. 201.11  ст. 201 ПК України.
Пунктом  201.10  ст. 201 ПК України передбачено що порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.
Статтею 2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІV  (далі - Закон №996-ХІV) визначено, що його дія поширюється на всіх юридичних осіб створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно - правових форм власності.
Виходячи з вимог п. 2 ст. 3 Закону №996-ХІV, бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Статтею 9 Закону №996-ХІV встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку.
Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Дія контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Такі первинні документи повинні мати обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документи; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
У відповідності до статті 1 Закону №996-XIV  господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
З аналізу вказаних правових положень вбачається, що правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування відповідних сум податкових вигод (витрат та податкового кредиту) виникають за наявності сукупності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій та їх документального підтвердження сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності та належним чином складеної податкової накладної; ділової мети, розумних економічних причин для здійснення операції й подальшого використання придбаного товару (робіт, послуг) у межах господарської діяльності платника.
Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкових вигод.
Недоведеність наявності вказаних умов позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкових вигод, а покупця - права на їх формування та відображення у бухгалтерському та податковому обліку.
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги правові висновки викладені Верховним Судом у постанові від 26.06.2020 року у справі № 813/2429/15, відповідно до яких, наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідного активу.
Отже, обов`язок суду полягає у встановленні реальності з`ясування факту, чи справді суб`єктом отримано відповідні роботи та послуги від указаних у первинних документах контрагентів. 
Уданому випадку, варто встановити, за яких обставин і в який спосіб налагоджено господарські зв`язки між позивачем та його задекларованими постачальниками-контрагентами, хто персонально брав у цьому участь.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, між ФГ «Агро Стар» та ТОВ «Актів Пром Груп» (контрагент позивача) укладено Договір поставки №35 від 03.09.2018 року (а.с.73-74).
Як вбачається з відомостей акту перевірки, ГУ ДФС у Донецькій області за результатами відпрацювання TOB «Актів Пром Груп» складено узагальнену податкову інформацію від 23.11.2018 № 448/7/05-99-46-03 за звітний період декларування ПДВ - вересень 2018 року, відповідно до якої ТОВ «Актів Пром Груп» (юридична адреса: Донецька область, м. Маріуполь, Жовтневий р-н, вул. Митрополітська, буд. 4, кв. (офіс) 32/4), основний вид діяльності: 41.20 - будівництво житлових та нежитлових будівель; розмір статутного капіталу-2000 грн.; свідоцтво платника ПДВ від 01.07.2018 №200399504. Інформація про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність відповідно до форми 20-ОПП, відсутня. 
У податковій інформації зазначено, що під час проведеного аналізу наявних трудових ресурсів встановлено незначну кількість працюючих (зокрема, директор та головний бухгалтер в одній особі), проте специфіка даного виду операцій характеризується властивостями, що потребують значно більшого обсягу трудовитрат, особистої участі персоналу та не співвідносні з наявним трудовим ресурсом.
При цьому, залучення стороннього трудового ресурсу у третіх осіб не здійснювалось, оскільки відсутні контрагенти  постачальники послуг: транспортних, складських, консультаційних та інші. 
За результатами аналізу в АІС «Податковий блок» та за даними ЄРПН ТОВ «Актів Пром Груп» документально оформило придбання мінерального добрива по ланцюгу постачання від зустрічних транзитів ТОВ «Астар-торг» (код ЄДРПОУ 42159582), ТОВ «Геріонс» (код ЄДРПОУ 42041992), які в свою чергу оформлювали операції з придбання запчастин, сиру, макухи соняшникової, послуг екскаватора, електротехніки, вина, овочей, фруктів, трансформаторів.
Проведеним аналізом даних АІС «Податковий блок» та ЄРПН за результатами перевірки не підтверджується ланцюг придбання мінеральних добрив до виробника чи імпортера.
Також, посадовими особами відповідача встановлено, що ТОВ «Актів Пром Груп» зареєстровано податкові накладні на придбання мінерального добрива від ТОВ «Астар-Торг» (код ЄДРПОУ 42159582), який в свою чергу придбавав електротехніку, вино, овочі, фрукти, трансформатори, освіжувані повітря та іншу різноманітну продукцію.
За даними АІС «Податковий блок» ТОВ «Астар-Торг» у вересні 2018 року перебував на обліку у Маріупольській ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області (Центральне відділення), на час проведення перевірки ТОВ «Астар-Торг» перебуває на обліку у ГУ ДПС у Київській області (м. Обухів), звітність подано лише за вересень, жовтень 2018, основний вид діяльності 46.73 - оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, відповідно до звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів (форма Д4) за вересень 2018 від 16.10.2018 № 9225557953 на підприємстві працювало 3 особи.
Проведеним аналізом даних АІС «Податковий блок» та ЄРПН встановлено, що на ТОВ «Астар-Торг» зареєстровано податкові накладні на придбання раундапу в кількості 1190 кг, селітри аміачної в кількості 40 т від ТОВ «Геріонс» (код ЄДРПОУ 42041992). ТОВ «Геріонс» згідно даних ЄРПН на протязі 2018 року формував податковий кредит з придбання кріплення, фурнітуру для установки дверей, сир, трансформаторів, ін., придбання міндобрив - відсутнє.
Також, контролюючим органом встановлено, що ТОВ «Актів Пром Груп» не здійснювало придбання супутніх послуг для здійснення фінансово-господарської діяльності з оптової торгівлі міндобривами, зокрема оренди складеного приміщення, послуг транспортування та зберігання продукції та послуг по навантаженню/розвантаженню ТМЦ.
Перевіркою встановлено зміну номенклатури товару, згідно ЄРПН ТОВ «Актів Пром Груп» змінено номенклатуру товару діаммофос на карбамід, при цьому згідно видаткових накладних оформлено придбання діаммофосу. Вказане придбання не підтверджується по ланцюгу від постачальника.
Надаючи оцінку правомірності формування позивачем податкового кредиту та віднесення відповідних сум до складу витрат за результатами господарської діяльності з ТОВ «Актів Пром Груп» судом першої інстанції обґрунтовано враховано встановлені в акті перевірки обставини щодо введення в обіг товару, за відсутності можливості виконання оформлених господарських операцій ТОВ «Актів Пром Груп» з постачання міндобрив, та, відповідно, відсутність факту формування, згідно з  ст.1 Закону України від 16.07.1999 року № 996-XIV, у ТОВ «Актів Пром Груп» відповідного активу (мінеральних добрив), як ресурсу контрольованого у результаті минулих подій внаслідок реального придбання у інших суб`єктів господарювання або власного виробництва.
Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку про відсутність реального підтвердження фінансово - господарських операцій із придбання ФГ «Агро Стар» мінеральних добрив (діаммофосу, селітри аміачної, раундапу) у ТОВ «Актів Пром Груп» відповідно до Договору поставки № 35 від 03.09.2018 року, що в свою чергу, позбавляє права апелянта на формування податкового кредиту за результатами господарських відносин з вказаним контрагентом.
Судом апеляційної інстанції враховуються висновки викладені Верховним Судом у постанові від 26.06.2020 року в справі № 813/2429/15, щодо врахування при прийнятті судового рішення даної категорії справ, реальності господарських операцій, з`ясування того факту, чи справді відповідні роботи та послуги отримано від указаних у первинних документах контрагентів; дослідження технічних можливостей контрагентів платника податків; наявності основних засобів, відповідних трудових ресурсів, у тому числі кваліфікованого персоналу; дослідження наміру підприємства на отримання позитивного економічного ефекту від оспорюваних господарських операцій за наслідками аналізу умов та обставин їх здійснення, тощо.
Аналіз наведених правових положень та обставин справи дає підстави колегії суддів апеляційної інстанції дійти висновку, що даний адміністративний позов не підлягає задоволенню, а доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу суду, оскільки податковий орган обґрунтовано дійшов висновку щодо не підтвердження реальності здійснення господарських операцій  між ФГ «Агростар» та ТОВ «Актів Пром Груп», та як наслідок, правомірно прийняте податкове повідомлення-рішення про збільшення податкових зобов`язань та застосування штрафних санкцій до позивача.
Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів апеляційної інстанції доходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. 
Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.
В зв`язку з цим, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Агро Стар» - залишити без задоволення.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2020 року - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя:                                                                      М.І. Кобаль

Судді:                                                                                          Н.П. Бужак

                                                                                                              Л.О. Костюк

Повний текст виготовлено 12.10.2020 року