ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року 
м. Київ
справа № 520/12028/18
адміністративне провадження № К/9901/17250/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Олендера І.Я.,
суддів: Гончарової І.А.,  Ханової  Р.Ф., 
 
розглянувши у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоелектропром» до Головного управління ДФС у Харківській області  про визнання протиправним та скасування наказу, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2019 року (суддя - Бабаєв А.І.) та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2019 року (головуючий суддя - Бегунц А.О., судді: Бартош Н.С., Лях О.П.) у справі №520/12028/18,

ВСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. У грудні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Теплоелектропром» (далі - позивач, Товариство) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області (далі - відповідач, контролюючий орган) про визнати протиправним та скасувати наказу Головного управління ДФС у Харківській області №9406 від 14.12.2018 «Про проведення фактичної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоелектропром».
2. В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Теплоелектропром» послалося на протиправність спірного наказу з підстав того, що останній  не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки виданий Головним управлінням ДФС у Харківській області за відсутності визначених Податковим кодексом України правових підстав.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій 
3. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.02.2019, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 21.05.2019, позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДФС у Харківській області №9406 від 14.12.2018 «Про проведення фактичної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоелектропром». Стягнуто з Головного управління ДФС у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоелектропром» сплачений судовий збір в сумі 1762 грн. 00 коп.
4. Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку щодо протиправності оскаржуваного наказу №9406 від 14.12.2018 «Про проведення фактичної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоелектропром» з огляду на його невідповідність вимогам Податкового кодексу України та прийняття з порушенням визначеної чинним законодавством процедури призначення фактичної перевірки передбаченої цим Кодексом.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Головне управління ДФС у Харківській області подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального права та недотримання норм процесуального права, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.02.2019 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21.05.2019 у справі №520/12028/18, прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.
6. Касаційний розгляд справи проведено у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що Головним управлінням ДФС у Харківській області прийнято наказ №9406 від 14.12.2018 «Про проведення фактичної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоелектропром» (код за ЄДРПОУ 41719733)».
Вищевказаним наказом на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України призначено провести фактичну перевірку господарського об`єкту, в якому здійснює діяльність Товариство з обмеженою відповідальністю «Теплоелектропром», розташованого за адресою: вул. Короленка, буд. 4, м. Харків, з 17.12.2018 тривалістю у відповідності до вимог пункту 82.3 статті 82 Податкового кодексу України. 
Перевірку призначено за період діяльності з 09.11.2017 по дату завершення перевірки, з метою здійснення контролю за дотриманням норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення контролю розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Товариство з обмеженою відповідальністю «Теплоелектропром», вважаючи оскаржуваний наказ відповідача протиправним, у зв`язку з відсутністю правових підстав для її проведення, не допустив працівників контролюючого органу до перевірки, про що посадовими особами Головного управлінням ДФС у Харківській області було складено акт про відмову у допуску до проведення фактичної перевірки від 26.12.2018.
ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
8. У доводах касаційної скарги Головне управлінням ДФС у Харківській області вказує, що під час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій неповно з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті, неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, внаслідок чого безпідставно скасовано наказ Головного управління ДФС у Харківській області №9406 від 14.12.2018 «Про проведення фактичної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоелектропром». Зокрема, зазначає, що спірний наказ відповідає вимогам, які встановлені підпунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України та наголошує, що окремі дефекти форми наказу та зазначення в ньому додаткової інформації не повинні сприйматись як безумовна підстава для висновку щодо його протиправності. Вказує, якщо спірне рішення (у формі наказу) прийняте контролюючим органом у межах своєї компетенції та з нього можна чітко встановити його зміст, на переконання відповідача, таке рішення не може бути визнано протиправним у разі неповного дотримання окремих елементів його форми. Вказані доводи є аналогічними доводам, що були наведені відповідачем у відзиві на позовну заяву та в апеляційній скарзі. Інших обґрунтувань касаційна скарга не містить.
9. У свою чергу Товариство з обмеженою відповідальністю «Теплоелектропром» у відзиві на касаційну скаргу посилається на обґрунтованість висновку суду першої та апеляційної інстанцій та просить касаційну скаргу контролюючого органу залишити без задоволення, а судові рішення - без змін. Позивач вказує, що оскільки з оскаржуваного наказу неможливо ідентифікувати передбачену Податковим кодексом України, як обов`язкову підставу для призначення фактичної перевірки, а приписами підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України не визначено підстави для проведення фактичної перевірки з метою здійснення контролю за дотриманням роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими працівниками), висновок судів про наявність підстав для визнання протиправним та скасування наказу №9406 від 14.12.2018 «Про проведення фактичної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоелектропром» є правильним.
ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
10. Податковий кодекс України (у редакції, на час виникнення спірних правовідносин):
10.1. Стаття 75
10.1.1 Пункт 75.1 статті 75 
Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
10.1.2. Підпункт 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 
Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
10.2. Стаття 80 
10.2.1. Пункт 80.1
Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). 
10.2.2. Пункт 80.2. 
Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:
10.2.2.1. Підпункт 80.2.1 пункту 80.2 статті 80
У разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів;
10.2.2.2. Підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80
У разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;
10.2.2.3. Підпункт 80.2.3 пункту 80.2 статті 80
Письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування;
10.2.2.4. Підпункт 80.2.4 пункту 80.2 статті 80
Неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками;
10.2.2.5. Підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80
У разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального;
10.2.2.6. Підпункт 80.2.6 пункту 80.2 статті 80
У разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3;
10.2.2.7. Підпункт 80.2.7 пункту 80.2 статті 80
У разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.
10.2.3. Пункту 80.5.
Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.
10.3. Пункт 81.1 статті 81
Посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.
11. Податковий кодекс України (у редакції, чинній на час постановлення судами судових рішень):
11.1. Частини перша-друга статті 77 
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
12. Способом здійснення податкового контролю є перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин. 
13. Пункт 80.1 статті 81 Податкового кодексу України передбачає порядок та підстави проведення фактичної перевіри.
Відповідно до пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з підстав визначених цим пунктом, зокрема згідно з підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Законодавством закріплена обов`язковість наявності у податкового органу та/або отримання ним в установленому законодавством порядку інформації про порушення платником податків (особою) вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального у разі проведення фактичної перевірки на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України.
Так, для прийняття рішення контролюючого органу щодо проведення фактичної перевірки на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України законодавцем чітко передбачено підставу для проведення податкового контролю.
14. Пред`явлення платнику податків (особі) направлення на проведення перевірки, копії наказу про проведення перевірки оформлених з порушенням вимог, встановлених пунктом 81.1. статті 80 Податкового кодексу України, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки.
Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції
15. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції Закону, що діяла до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 №460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ»).
16. Доводи касаційної скарги не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені у відзиві на позовну заяву, апеляційній скарзі та з урахуванням яких суди попередніх інстанцій вже надавали оцінку встановленим обставинам справи. У ході розгляду справи судами було надано належну оцінку доказам, наданих позивачем та зібраних судами на підставі статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час прийняття судами рішень).
17. Як встановлено судами попередніх інстанцій, на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України Головним управлінням ДФС у Харківській області наказано провести фактичну перевірку господарського об`єкту, в якому здійснює діяльність Товариство з обмеженою відповідальністю «Теплоелектропром» з метою здійснення контролю за дотриманням норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення контролю розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, про що видано оскаржуваний наказ №9406 від 14.12.2018.
При цьому, наказом Головного управління ДФС у Харківській області №9406 від 14.12.2018 на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України призначено провести перевірку з метою здійснення контролю дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), в той час, як приписами вказаної норми підстави для проведення фактичної перевірки з метою здійснення контролю «дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами)», не визначено. Будь-яка інша інформація, зокрема у чому конкретно полягає порушення, яке можливо було допущено позивачем в наказі відсутня.
18. Таким чином, виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права та встановлених судами обставин, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що оскаржуваний наказ «Про проведення фактичної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоелектропром» не відповідає вимогам встановленим Податковим кодексом України з підстав недотримання контролюючим органом процедури призначення фактичної перевірки, зокрема оформлення наказу про її проведення з дотриманням абзацу 3 пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
19. Судами першої та апеляційної інстанцій правильно та в повній мірі встановлено фактичні обставини справи.
20. За встановлених у справі обставин щодо неможливості з оскаржуваного наказу ідентифікувати передбачену Податковим кодексом України підставу для призначення фактичної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоелектропром» та наявності у контролюючого органу відповідної інформації, яка б на момент прийняття наказу надавала йому право на проведення перевірки на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, суд касаційної інстанції погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що прийнятий заступником начальника Головного управління ДФС у Харківській області наказ №9406 від 14.12.2018 є незаконним, виданим з порушенням приписів підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80, пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим підлягає скасуванню. 
21. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи, правильність застосування ними норм матеріального права та дотримання норм процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, враховуючи норми законодавства, що регулює спірні правовідносини, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.02.2019 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21.05.2019 у справі №520/12028/18 слід залишити без задоволення.
22. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
22. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.02.2019 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21.05.2019 у справі №520/12028/18 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді	І.Я.Олендер І.А. Гончарова   Р.Ф. Ханова