Дата документу 03.11.2020 Справа № 334/3233/20

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний №334/3233/20        Головуючий у 1 інстанції: Козлова Н.Ю.
Провадження № 22-ц/807/2706/20        Суддя-доповідач: Дашковська А.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«03» листопада 2020 року        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого:        Дашковської А.В.,
суддів:        Кримської О.М.,
       Подліянової Г.С.,
секретар:        Волчанова І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» на ухвалу судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2020 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, 

ВСТАНОВИВ:

В червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, в якому просив визнати незаконним та скасувати наказ відповідача від 14 січня 2020 року №8к/тм «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ».

ОСОБА_1 подав до суду першої інстанції заяву по забезпечення позову, в якій просив зупинити дії запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 25 червня 2020 року щодо зміни особи, яка має право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори – керівника Запорізької філії ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» на ОСОБА_2 .
В обґрунтування вимог посилався на оскарження наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності, про проведення службового розслідування та акту службового розслідування, неповідомлення про зміну умов праці, переведення на іншу посаду або звільнення, існування побоювань щодо неналежного керівництва філією ОСОБА_2 , зазначав, що внесення запису про призначення нового керівника та інші реєстраційні дії призведуть до неможливості виконання рішення у цій справі.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2020 року заяву задоволено. 
Застосовано заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 25 червня 2020 року щодо зміни особи, яка має право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори – керівника Запорізької філії Державного Підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» на ОСОБА_2 .

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою судді, ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що заходи забезпечення позову не є співмірними, ухвала суду є невмотивованою, порушує інтереси відповідача, просило скасувати ухвалу суду.

В судове засідання 03 листопада 2020 року належним чином повідомлені апеляційним судом про час і місце розгляду цієї справи позивач ОСОБА_1 , представник позивача – ОСОБА_3 (а.с.140) не з`явились, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

В силу вимог ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

При вищевикладених обставинах, апеляційний суд визнав неповажними причини неявки у дане судове засідання позивача ОСОБА_1 та представника позивача - ОСОБА_3 на підставі, ст. 372 ч. 2 ЦПК України ухвалив розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю останніх. 

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим в майбутньому виконання рішення суду.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У п.2 ч.1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Частиною 3 ст.150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Крім того, при забезпечені позову мають бути враховані та взяті до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Судом першої інстанції встановлено, що між сторонами виник трудовий спір і позивачем заявлено вимоги про визнання незаконним та скасування наказу відповідача від 14 січня 2020 року №8к/тм «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 », яким ОСОБА_1 оголошено догану (а.с.13).

Будь-яких доказів або обґрунтувань щодо того, як саме внесення запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 25 червня 2020 року щодо зміни особи, яка має право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори – керівника Запорізької філії Державного Підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» на ОСОБА_2 , вплине або утруднить виконання судового рішення у випадку задоволення позову, заява про забезпечення позову не містить.

Матеріали справи не містять доказів щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, а самі лише посилання на неможливість виконання ймовірного судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для зупинення дії запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Посилання ОСОБА_1 на оскарження наказу про проведення службового розслідування та акту службового розслідування не заслуговують на увагу, оскільки в межах даної справи такі вимоги ОСОБА_1 не заявлялись.

Доводи заяви щодо неповідомлення про зміну умов праці, переведення на іншу посаду або звільнення, існування побоювань щодо неналежного керівництва філією ОСОБА_2 не є предметом дослідження у даній справі.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як передбачено ст.ст. 76,77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.ст. 79, 80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як установлено ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За вказаних обставин суд першої інстанції дійшов передчасного висновку, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову є співмірним із предметом спору.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, а тому ухвала суду підлягає скасуванню у відповідності до п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, а у задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» задовольнити.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2020 року про забезпечення позову у цій справі скасувати та прийняти нову постанову наступного змісту.
В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності – відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 05 листопада 2020 року.

Головуючий        А.В. Дашковська 

Судді:         О.М. Кримська 

       Г.С. Подліянова