Ухвала
Іменем України 
03 грудня   2020 року
м. Київ
справа № 757/41217/20-к
провадження№ 51-5812 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,  
розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Київського  апеляційного суду від 23 листопада 2020 року, 
встановив:
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2020 року  відмовлено в задоволенні скарги представника ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5  на бездіяльність слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій та зобов`язання їх вчинити.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, представник ОСОБА_4 – адвокат ОСОБА_5 оскаржила її в апеляційному порядку.
Ухвалою Київського  апеляційного суду від 23 листопада 2020 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на вищевказану ухвалу слідчого судді.
Представник ОСОБА_4 – адвокат ОСОБА_5 звернулася із касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд рішення суду апеляційної інстанції.
У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 – адвокат ОСОБА_5 ставить питання про скасування ухвали суду апеляційної інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. При обгрунтуванні своїх вимог представник ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 посилається на ту обставину, що апеляційний суд безпідставно відмовив у відкритті апеляційного провадження за її апеляційною скаргою, що не узгоджується із положеннями ст. 309 КПК України. При цьому вважає, що суд апеляційної інстанції, у порушення вимог ст. 129 Конституції України та загальних засад кримінального процесуального законодавства, обмежив її право  на доступ до правосуддя.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши додані до скарги копії судових рішень, обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 392 КПК  України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
Перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, визначено ч. ч. 1,  2 ст. 309 КПК України.
Згідно з ч. 3 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.
Положеннями ст. 309 КПК України передбачено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку. Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Так, положеннями ч. 4 ст. 399 КПК України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Суддя апеляційного суду, відмовляючи у відкритті провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2020 року, застосував положення статті 309 КПК України, яка містить вичерпний перелік ухвал слідчого судді, що підлягають оскарженню під час досудового розслідування.
З таким висновком погоджується і колегія суддів, з огляду на позицію Конституційного Суду України, відповідно до якої обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абзац шостий пп. 3 п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).
Доводи касаційної скарги представника про порушення апеляційним судом  вимог   ст. 129 Конституції України та загальних засад кримінального процесуального законодавства не заслуговують на увагу, оскільки ст. 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК України визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку. Норми Конституції України та кримінального процесуального закону беззастережно гарантують право на апеляційне оскарження лише судового рішення, постановленого за наслідком розгляду справи (кримінального провадження в суді першої інстанції) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).
Про те, що доступ до правосуддя не є абсолютним вказується у практиці Європейського суду з прав людини і національним законодавством може обмежуватися, зокрема для дотримання правил судової процедури.
Тобто, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях звертає увагу, що апеляційне та касаційне оскарження судових рішень має залежати від особливостей процесуального характеру, та з огляду на вимоги національного законодавства.
Таким чином, на думку колегії суддів, доводи касаційної скарги  представника ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 про істотні порушення кримінального процесуального закону Київським апеляційним судом при постановленні ухвали від 23 листопада 2020 року про відмову у відкритті апеляційного провадження  є необгрунтованими.
Враховуючи наведене, апеляційний суд, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2020 року, діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення скарги та вважає, що у відкритті провадження за касаційною скаргою скаргою представника ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 слід відмовити на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Київського  апеляційного суду від 23 листопада 2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                   ОСОБА_2                                           ОСОБА_3