ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9416/20 Справа № 176/529/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Павловська І. А. Суддя у 2-й інстанції - Демченко  Е. Л.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року        колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

               головуючого - судді Демченко Е.Л.
               суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О. 
при секретарі – Кругман А.М. 

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу Органу опіки та піклування виконавчого комітету Жовтоводської міської ради на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2020 року по справі за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Жовтоводської міської ради в інтересах малолітніх ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа — ОСОБА_6 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и л а:

       У березні 2020 року Орган опіки та піклування виконавчого комітету Жовтоводської міської ради, діючи в інтересах малолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , звернулись до суду з позовом до ОСОБА_5 , третя особа — ОСОБА_6 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, мотивуючи його тим, що ОСОБА_5 являється матір`ю малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про батька дітей записані у відповідності до ч.1 ст.135 СК України.
       Наголошували на тому, що мати свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків, оскільки не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. 
       Вказували, що до служби у справах дітей виконавчого комітету Жовтоводської міської ради 21 вересня 2018 року надійшло повідомлення від ДЗ «СМСЧ-9» МОЗ №1-16/1086 із проханням спонукати матір ОСОБА_5 виконувати свої батьківські обов`язки у відношенні дітей, оскільки вона соціально не адаптована, не має навичок по веденню домашнього господарства: прибирання, прання, готування їжі, догляду за дітьми та їх виховання. За таких обставин проведено обстеження житлово-побутових умов проживання родини ОСОБА_7 , за результатами якого матері рекомендовано навести лад в будинку, попереджено про наслідки невиконання батьківських обов`язків згідно ст.184 КУпАП, ст.164 СК України, ст.5 ЦПК України, ст.12 Закону України «Про охорону дитинства».
       Зазначали про те, що розпорядженням міського голови від 09 жовтня 2018 року №23/06-03-18 та від 23 травня 2019 року №44/06-03-19 малолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 взято на первинний облік у зв`язку з тим, що вони опинились в складних життєвих обставинах. 09 листопада 2018 року, за результатами повторного обстеження житлово-побутових умов даної родини по АДРЕСА_1 , відповідачу, з метою подолання складних життєвих обставин запропоновано скористатися допомогою патронатної родини, однак вона відмовилася і знову була попереджена письмово про наслідки невиконання батьківських обов`язків та рекомендацій комісії щодо належного виконання обов`язків, навести лад в будинку.
       Після вилучення дітей у матері та влаштування їх в патронатну родину ОСОБА_8 , з матір`ю фахівцями з соціальної роботи ЦСССДМ постійно проводиться профілактична робота з питання необхідності належного виконання батьківських обов`язків, створення ж дотримання належних умов для проживання дітей, ведення здорового способу жим я. надаються рекомендації щодо методів та форм виховання, проводилась робота по підвищенню виховного потенціалу. 
       Посилаючись на те, що ЦСССДМ Жовтоводської міської ради здійснює соціальний супровід родини Сосункевич, однак впродовж здійснення соціального супроводу станом на 30 травня 2019 року проблеми в родині не були вирішені, ОСОБА_5 не залучала дітей до навчальних закладів (у дітей затримка розвитку мовлення), не надавала своєчасної медичної допомоги, розвитком дітей не займалася, за період перебування дітей на обліку як такі, що опинились в складних життєвих обставинах, мати малолітніх дітей на шлях виправлення не стала, а тому просили суд ухвалити рішення, яким позбавити ОСОБА_5 батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; передати малолітніх дітей органу опіки та піклування виконавчого комітету Жовтоводської міської ради для подальшого влаштування в сімейні форми виховання; стягнути з ОСОБА_5 аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з 25 березня 2020 року та до досягнення повноліття. 
       Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
       В апеляційній скарзі Орган опіки та піклування виконавчого комітету Жовтоводської міської ради, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким їх позов задовольнити. 
       Апеляційна скарга мотивована тим, що наявні усі підстави для задоволення їх позову, що безпідставно залишено судом першої інстанції без уваги та його задоволення буде відповідати інтересам дітей. Наголошували на тому, що відповідач з 2014 року перебуває під соціальним супроводом та з нею укладено договір про здійснення соціального супроводу, який останньою постійно порушується. Змінити відношення відповідача до дітей неможливо. 
       Правом на надання відзиву сторони по справі не скористались. 
       Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів находить, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції  скасуванню з наступних підстав.
       Відповідно до ст.ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.
       Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає з огляду на таке.
       Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
       Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
       Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.
       Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що  ОСОБА_5 являється матір`ю малолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1 а.с.8,10,12,14). 
       Відомості про батька дітей написані у відповідності до ч.1 ст.135 СК України.
       З 2014 року родина ОСОБА_7 перебувала під соціальним патронажем (супроводом) Центру соціальних служб для дітей сім`ї та молоді у зв`язку із порушенням санітарно-гігієнічних умов проживання, побутових проблем, захисту прав дітей, низького рівня виховного потенціалу (т.1 а.с.205-206,207-209,210-211).
       Згідно інформації ДЗ «СМСЧ-9» МОЗ №1-16/1086 ОСОБА_5 , являючись матір`ю-одиначкою, соціально не адаптована, не має навичок по веденню домашнього господарства: прибирання, прання, готування їжі. догляду за дітьми та їх виховання. Зазначені суттєві недоліки щодо створення належних умов для проживання малолітніх дітей, належних санітарно-гігієнічних умов (т.1 а.с.19).
       Відповідно розпоряджень виконавчого комітету Жовтоводської міської ради малолітні діти даної сім`ї були взяті обік, як такі що опинились в складних життєвих обставинах (т.1 а.с.22,25)
       Згідно актів обстеження житлово-побутових умов проживання родини ОСОБА_7 у будинку АДРЕСА_1 від 27 вересня 2018 року, 09 листопада 2018 року, 03 липня 2019 року встановлено, що санітарно-гігієнічні умови проживання незадовільні (мухи, таргани), в кімнатах тепло, в наявності продукти харчування, однак неприємний запах, брудно, діти не одягнуті, будинок потребує ремонту, провітрювання, прибирання. За результатами проводились співбесіди, вказано на недоліки, попереджено про відповідальність щодо забезпечення необхідних умов життя, виховання, навчання дітей (т.1 а.с.20,21,23,24,28).
       Акти та висновок оцінки потреб сім`ї ОСОБА_7 свідчать про те, що у родині порушені права дітей на отримання освітніх послуг, відсутні належні умови проживання дітей, низький рівень виховного потенціалу, у матері відсутні навички ведення домашнього господарства (т.1 а.с.31-38,46). При цьому, згідно актів складених 07 жовтня 2019 року, 30 жовтня 2019 року умови проживання для дітей вже були частково створені (т.1 а.с.43,45).
        ОСОБА_5 неодноразово попереджалась службою у справою дітей виконавчого комітету Жовтоводської міської ради про кримінальну, адміністративну відповідальність щодо забезпечення необхідних умов життя, виховання, навчання дітей. Здійснювався патронаж родини, надавались соціальні послуги консультантів (т.1 а.с.39-40,49-50).
       Також ОСОБА_5 пропонувалось тимчасово влаштувати дітей в патронатну родину, однак вона категорично відмовлялась.
       На деякий час родина ОСОБА_7 змінила місце проживання і, як свідчать акти обстеження житлово-побутових умов по місцю проживання у будинку АДРЕСА_2 , для дітей були частково створені умови проживання, а мати знову попереджалась про відповідальність щодо цього (т.1 а.с.52, 56).
       16 січня 2020 року, оскільки господар будинку, де тимчасово мешкала разом із дітьми відповідач, заперечував проти цього, за іншою адресою, а саме АДРЕСА_3 , не створені умови для проживання, виховання, навчання дітей, малолітніх ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відібрано від батьків.
       У подальшому, на підставі розпорядження від 17 січня 2020 року №10/01-02р-20, діти були передані до патронатної родини ОСОБА_6 , на якого покладено відповідальність за збереження їх життя та здоров`я (т.1 а.с.72,73,74,75, 76). 
       Також, 17 січня 2020 року, згідно розпорядження №09/01-02р-20, створено міждисциплінарну команду для роботи з дітьми, які опинились в складних життєвих обставинах (т.1 а.с.90).
       Рішенням №35 від 23 січня 2020 року виконавчого комітету Жовтоводської міської ради малолітніх дітей Сосункевич влаштовано в патронатну сім`ю ОСОБА_6 на період з 17 січня 2020 року по 17 квітня 2020 року (т.1 а.с.102). При цьому здійснювалась підтримка контактів дітей з біологічними родичами. Так, проводились зустрічі дітей із матір`ю в присутності патронатного вихователя (а.с.118)
       За інформацією Жовтоводського міського ЦСССДМ, на виконання рішення міждисциплінарної команди, родині ОСОБА_7 надавалась соціальна послуга «Соціальний супровід». При цьому відповідач постійно залучалась до участі в засіданнях груп взаємодопомоги, родині неодноразово надавалась гуманітарна допомога, здійснювались виходи за адресою проживання, з матір`ю проводилась профілактична робота з питань необхідності виконання батьківських обов`язків, створення та дотримання належних умов проживання дітей, ведення здорового способу життя, залучення дітей до відвідування навчальних закладів, надавались рекомендації щодо методів та форм виховання та інше (т.1 а.с.94,120).
       Згідно психолого-педагогічних характеристик вихованців цілодобової групи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що надані КЗДО №15 «Барвінок», взаємовідносини з мамою у дітей теплі, панує взаєморозуміння. При цьому в останніх на момент прийому в ЗДО не були сформовані соціально-побутові навички, вони потребують індивідуального роз`яснення умов ігор, мають низький рівень розвитку пізнавальних процесів, у них відсутні навчальні навички (т.1 а.с.77,78).
       За інформацією КНП «Центр первинної медико-соціальної допомоги» Жовтоводської міської ради, двоє дітей відповідача – ОСОБА_9 та ОСОБА_10 мають недорозвинення мовлення, при цьому всім дітям, крім ОСОБА_4 , діагностовано хвороби, однак на диспансерному обліку у вузьких спеціалістів вони не перебували (т.1 а.с.89,93, 122,123,124).
       КЗ ЗОШ І-ІІІ ступенів №10 Жовтоводської міської ради надано відгук на сім`ю ОСОБА_1 , що є здобувачем освіти даного закладу. Так, зазначено, що дитина не вміє спілкуватись з однолітками, на заняття приходила у брудному одязі, неохайна, з неприємним запахом, мати також виглядала неохайно, на зауваження прислухалась, однак ситуацію не виправляла, батьківські збори не відвідувала (т.1 а.с.134).
        ОСОБА_5 перебуває на обліку в УПСЗН Жовтоводської міської ради та одержує допомогу при народженні дитини, допомогу одиноким матерям, допомогу на двох дітей, допомогу малозабезпеченим сім`ям (т.1 а.с.79).
       На обліку у лікарів нарколога та психіатра ОСОБА_5 не перебуває (т.1 а.с.91,92).
       Наказом № 157-ОС від 23 липня 2020 року КП «Виробниче житлово-ремонтно-експлуатаційне об`єднання» Жовтоводської міської ради ОСОБА_5 прийнята двірником дільниці благоустрою та прибирання прибудинкової території та отримує заробіток (т.1 а.с.224).
       Згідно договору оренди (найму) житлового приміщення, укладеного 17 січня 2020 року, та акту прийому-передачі в оренду нерухомого майна, ОСОБА_5 терміном на 36 місяців орендувала приватний будинок АДРЕСА_3 (т.1 а.с.103-104, 105).
       26 лютого 2020 року проведено обстеження житлово-побутових умов за вказаною адресою. При цьому встановлено, що у будинку наявний запас дров, облаштовані кімнати для дітей зі спальними місцями, шафами, одягом, іграшками, є мінімальний запас продуктів харчування, санітарно-гігієнічні умови проживання задовільні, наявна побутова техніка, облаштовані місця для навчання дітей, проведення ними дозвілля (т.1 а.с.107-117).
       Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Жовтоводської міської ради, з метою захисту прав та інтересів дітей, даний орган дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 по відношенню до чотирьох малолітніх дітей (т.1 а.с.151 об.).
       Третя особа ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що являється патронатним вихователем і 17 січня 2020 року в їх родину влаштовані четверо дітей ОСОБА_7 , що опинились в складних життєвих обставинах. Потрапивши до родини діти мали низькій рівень навичок самообслуговування, ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 не могли самостійно одягатись, користуватись столовим приладдям, підтримувати власну гігієну. ОСОБА_10 та ОСОБА_9 мають затримку розвитку мовлення і потребують допомоги спеціалістів. Під час зустрічей із дітьми, що проводились також в його присутності, ОСОБА_5 доброзичливо поводила себе із дітьми, приносила їм продукти харчування, спілкувалась, однак це зводилось фактично до того, що вона тримала дітей на руках та розмовляла із ними. За таких обставин їй надавались відповідні рекомендації. Після введення карантинних обмежень і неможливості у зв`язку із цим проводити зустрічі, відповідач декілька разів у телефонному режимі спілкувалась із дітьми. 
       Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відсутні правові підстави для застосування такої крайньої міри як позбавлення батьківських прав та, урахував намагання матері змінити своє ставлення до дітей та до виконання своїх батьківських обов`язків. 
       Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції у зв`язку з наступним. 
       Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20 листопада 1959 року, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України та ст.ст.2,8 ЦПК України, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
       Відповідно до ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
       Так, відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
       Положеннями вказаної вище статті визначено основні положення з виховання дітей. Для здійснення цього завдання батьки наділяються батьківськими правами, тобто правом на особисте виховання своїх дітей.
       Батьківські права є в той же час і обов`язками батьків з виховання дітей, тому що батьки не тільки володіють правом на виховання дитини, а й мають обов`язок її виховувати. Нездійснення ними своїх прав тягне за собою або повну їх втрату, або тимчасове позбавлення цих прав.
       Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.
       Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
       Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
       Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. 
       Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. 
       Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). 
       Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
       Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
       Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
       Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).
       У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII, передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. 
       У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним 
(параграф 100).
       Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Потрібно з`ясувати, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (справа ЄСПЛ «Савіни проти України», заява №39948/06 від 18 грудня 2008 року, параграф 50).
       У будь-якому разі передання дитини під державну опіку слід зазвичай розглядати як тимчасовий захід, здійснення якого має одразу припинятися, коли це дозволяють обставини.         Отже, такий захід не може бути санкціонований без попереднього розгляду можливих альтернативних заходів і має оцінюватися у контексті позитивного обов`язку держави вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз`єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою та якщо це можливо, не допускаючи розлучення братів і сестер (справа ЄСПЛ «Савіни проти України», заява №39948/06 від 18 грудня 2008 року, параграф 52).
       Колегія суддів приймає до уваги той факт, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
       Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.
       Таким чином, з досягненням віку 10 років у дитини з`являється право не тільки бути вислуханою і почутою, але й право брати активну участь у вирішенні своєї долі. Лише в разі збігу волі трьох учасників переговорного процесу – матері, батька, дитини можна досягти миру і згоди.
       Аналогічні положення закріплені у статті 12 Конвенції про права дитини, згідно з якою держави–учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.
       Зважаючи на те, що найстаршій дитині на час розгляду справи лише 8 років, колегія суддів не мала змоги вислухати та врахувати думку дітей. 
       Втім зважаючи на той факт, що судом дійсно встановлена винна поведінка відповідача, як матері у неналежному виконанні батьківських обов`язків по відношенню до малолітніх дітей та той факт, що з ОСОБА_12 протягом тривалого часу проводилась відповідна виправна робота, втім вона систематично продовжувала порушувати рекомендації та фактично не стала на шлях виправлення, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для позбавлення відповідача ОСОБА_5 батьківських прав по відношенню до малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та передачу малолітніх дітей органу опіки та піклування виконавчого комітету Жовтоводської міської ради для подальшого влаштування в сімейні форми виховання.
       Відповідно до вимог ст.169 СК України ОСОБА_5 , після стійкої зміни своєї поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення її батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
       Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з вказаної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. 
       Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (частина друга статті 166 СК України).
       Відповідно до вимог частини третьої статті 166 СК України при задоволенні позову про позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
       У статті 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
       Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.        
       Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на неповнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
       Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2)доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4)інші обставини, що мають істотне значення.
       Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
       Зважаючи на викладене колегія суддів вважає за доцільне стягнути з ОСОБА_5 аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку починаючи стягнення з 25 березня 2020 року та до досягнення повноліття. 
       Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що відсутні підстави для задоволення позову з посиланням на те, що відповідач намагається  змінити своє ставлення до дітей та до виконання своїх батьківських обов`язків. 
       На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення з ухваленням нового про задоволення позову. 
На підставі ч.13 ст.141 ЦПК України апеляційний суд в порядку розподілу судових витрат між сторонами вважає за необхідне стягнути з  ОСОБА_5  на користь держави судовий збір у розмірі  2 522,40 грн., з врахуванням ставки судового збору на момент подачі позову. 
           Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів, – 

п о с т а н о в и л а:

       Апеляційну скаргу Органу опіки та піклування виконавчого комітету Жовтоводської міської ради задовольнити.  

       Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення. 

       Позов Органу опіки та піклування виконавчого комітету Жовтоводської міської ради в інтересах малолітніх ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа — ОСОБА_6 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити. 

       Позбавити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 

       Передати малолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Органу опіки та піклування виконавчого комітету Жовтоводської міської ради для подальшого влаштування в сімейні форми виховання. 

       Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с.Мокра Калигірка Катеринопільського району Черкаської області, (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з 25 березня 2020 року та до досягнення повноліття. 

       Допустити рішення до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. 

       Стягнути з ОСОБА_5 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 2 522,40 грн. 

       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

               Головуючий:                                         Демченко Е.Л.

               Судді:                                                 Куценко Т.Р. 

                                                                 Макаров М.О.