ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 р.	Справа № 591/4965/18	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бартош Н.С.,
Суддів: Подобайло З.Г. ,  Григорова А.М. ,
за участю секретаря судового засідання Щеглової Г.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Зарічного районного суду м. Суми (головуючий І інстанції Клименко А.Я.) від 13.11.2020 року по справі № 591/4965/18
за позовом ОСОБА_1 
до Начальника Головного управління Держпродспоживслужби у Сумській області Моісеєнка Віталія Володимировича
про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Зарічного районного суду м. Суми з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області Моісеєнка В.В. від 15.08.2018 р. № 05.3-11/17 якою позивача притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 188-37 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 08.08.2018 р. за адресою здійснення підприємницької діяльності до неї звернулися представники ГУ Держпродспоживслужби із направленням на проведення планової перевірки у період з 8 по 9 серпня 2018 року. Позивачка не допустила посадових осіб до проведення зазначеної перевірки, у зв`язку з чим, стосовно неї складено протокол за ст. 188-37 КУпАП. Зазначає, що відповідачем порушено порядок здійснення державного нагляду, зокрема, відсутня уніфікована форма акту з переліком питань, визначених у залежності від ступеня ризику від провадження господарської діяльності; відсутні в інтегрованій автоматизованій системі державного нагляду відомості про річний план на 2018 рік, відсутній річний план проведення перевірок Держпродспоживслужбою на 2018 рік, який має затверджуватися та оприлюднюватися органом державного нагляду. Вважає, що недотримання органом державного нагляду вказаних обов`язків свідчить про виникнення умов за яких суб`єкт господарювання фактично позбавляється обов`язку допускати посадових осіб органу державного нагляду до здійснення заходів державного нагляду. Тому вважає, що обґрунтовано не допустила посадових осіб до проведення планової перевірки, а винесена відповідачем постанова є незаконною та підлягає скасуванню.
Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 13.11.2020 року по справі № 591/4965/18 в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Позивач не погодилася з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягає на законності рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін у судовому засіданні, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзив на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що повідомленням № 42 від 19.07.2018 р. ФОП ОСОБА_1 магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » повідомлено про проведення планової перевірки характеристик продукції з 8 серпня по 9 серпня 2018 року. Вказане повідомлення отримане позивачем 26.07.2018 р. (а.с. 10).
Начальником ГУ Держпродспоживслужби в Сумській області винесено наказ № 1272-ОД від 06.08.2018 р. про проведення планової перевірки ФОП ОСОБА_1 магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (а.с. 28). Також, 06.08.2018 р. направленням про проведення перевірки № 53 доручено здійснити планову виїзну перевірку характеристики продукції у ФОП ОСОБА_1 , магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (адреса: АДРЕСА_1 ) з 8 по 9 серпня 2018 року. Підставою перевірки вказано секторальний план державного ринкового нагляду на 2018 рік (а.с. 11).
За результатами проведення перевірки, 08.08.2018 р. відносно позивачки начальником відділу Лукаш І.О. складено протокол про адміністративне правопорушення СУ № 000086, згідно якого, 08.08.2018 р. о 11-00 год. у ФОП ОСОБА_1 магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » підприємець не виконала законних вимог посадових осіб органу ринкового нагляду щодо безперешкодного відвідування торговельних та складських приміщень суб`єкта господарювання, чим створено перешкоду у проведенні перевірки та порушено вимоги ст. 188-37 КУпАП (а.с. 12-13).
За результатами розгляду вищевказаного протоколу, 15.08.2018 р. начальником Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області Моісеєнко В.В. відносно ОСОБА_1 винесено постанову № 05.3-11/77 по справі про адміністративне правопорушення, якою визнано її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-37 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340,00 грн. (а.с. 14-15).
Не погодившись з винесеною постановою, позивач звернулася до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов до висновку, що при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення суб`єкт владних повноважень діяв в межах визначеної компетенції та виключно в межах наданих повноважень.
В доводах апеляційної скарги позивач послалася на те, що в обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції взяв тезу щодо незастосування при здійсненні ринкового нагляду норм Закону України № 877 «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі за текстом - Закон № 877). В той же час за приписами спеціалізованого Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 2735) прямо передбачено застосування норм Закону № 877.
Зазначила, за нормами ч. 17 ст. 23 Закону № 2735 визначено, що акт перевірки складається у відповідності до вимог Закону № 877. У свою чергу нормами ч. 15 ст. 4 Закону № 877, встановлено, що акт перевірки має бути саме уніфікованої форми. Згідно ч. 2 ст. 5 Закону № 877 встановлено, що уніфікований акт має містити перелік питань перевірки визначених у відповідності до ступеня ризику від провадження господарської діяльності в межах яких має здійснюватись захід державного нагляду контролю. Вказує, що суд першої інстанції у оскаржуваному рішенні прийшов до помилкового висновку, що форма акту затверджена постановою Мінекономіки № 690 від 11 червня 2012 р. є уніфікованою та підлягає застосуванню, оскільки на думку апелянта ця форма є типовою, а не уніфікованою, про що свідчить зміст п. 1 наказу Мінекономіки № 690.
Зазначає, що правовим наслідком відсутності уніфікованої форми акту є визначене абз. 12 ст. 10 Закону № 877, право позивача не допустити орган контролю до проведення перевірки. Про можливість позивача використовувати це право визначене Законом № 877 також прямо передбачено Законом № 2735, зокрема у нормах ч. 2 ст. 7 та ч. 5 ст. 10 цього Закону (станом на серпень 2018 р.). Таким чином, позивач не допускаючи представників Держпродспоживслужби до проведення перевірки, належним чином реалізував своє право на застосування такого способу захисту, у вигляді не допуску до перевірки представників Держпродспоживслужби. Тобто, склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 188-37 КУпАП України, відсутній.
Також вказує, що згідно позиції Верховного суду викладеній в постанові по справі № 805/3070/17-а від 15.03.2018 р. та постанові по справі № 2а/2570/6273/2011 від 23.01.2018 р., допуск до проведення перевірки значно звужував би права позивача на захист. Позивач позбавлявся би права посилатись на відсутність у контролюючого органу уніфікованої форми акту, як на відповідне порушення, при подальшому захисті своїх прав. Отже позивач виявивши дану обставину, належним чином застосував передбачений абз. 12 ст. 10 Закону № 877 засіб захисту прав у вигляді не допуску до проведення перевірки.
На підставі цього вважає, що винесена відповідачем постанова про накладення адміністративного стягнення є незаконною.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та відхиляє доводи апелянта, з огляду на наступне.
Спеціальним у спірних правовідносинах є Закон України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", статтею 1 якого визначено, що державний ринковий нагляд - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 4 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськості щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов і при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам.
Ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності. Органи ринкового нагляду становлять єдину систему. Сфери відповідальності органів ринкового нагляду включають види продукції, що є об`єктами технічних регламентів, і можуть включати види продукції, що не є об`єктами технічних регламентів (ч. ч. 1, 2 ст. 10 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції").
Відповідно до п. п. 4, 6 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" з метою здійснення ринкового нагляду органи ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності, зокрема: проводять перевірки характеристик продукції, в тому числі відбирають зразки продукції та забезпечують проведення їх експертизи (випробування); приймають у випадках та порядку, визначених цим Законом, рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, здійснюють контроль стану виконання суб`єктами господарювання цих рішень.
Ринковий нагляд здійснюється відповідно до секторальних планів ринкового нагляду, які щорічно затверджуються органами ринкового нагляду відповідно до сфер їх відповідальності (ч. 1 ст. 20 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції").
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 23 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" під час перевірок характеристик продукції проводяться документальні перевірки, у разі необхідності - обстеження зразків продукції, а за наявності підстав вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, - відбір та експертиза (випробування) зразків продукції.
При проведенні перевірок характеристик продукції органи ринкового нагляду враховують ступінь ризику, який може становити відповідна продукція, а також відомості, що містяться у зверненнях споживачів (користувачів) про захист їх права на безпечність продукції, та іншу інформацію щодо продукції.
Органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції.
Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові - у розповсюджувачів та виробників такої продукції.
Положеннями ч. 5 ст. 23 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" передбачено, що перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та посвідчень (направлень) на проведення перевірки, що видаються та оформляються відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". У разі одержання інформації про надання на ринку продукції, що становить серйозний ризик, відповідні накази та посвідчення (направлення) видаються і оформляються невідкладно.
Отже, питання оформлення наказів та посвідчень на проведення перевірки, як здійснюються відповідно до Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", врегульовано Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", з чого випливає, що і питання повідомлення про запланований захід також має бути врегульований приписами цього Закону.
Згідно з положеннями ч. 4 ст. 5 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб`єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу.
Повідомлення повинно містити: дату початку та дату закінчення здійснення планового заходу; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; найменування органу державного нагляду (контролю).
Повідомлення надсилається рекомендованим листом та/або за допомогою електронного поштового зв`язку або вручається особисто під розписку керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі.
Суб`єкт господарювання має право не допускати посадову особу органу державного нагляду (контролю) до здійснення планового заходу в разі неодержання повідомлення про здійснення планового заходу.
Зі змісту наведених правових норм вбачається, що органи державного ринкового нагляду, серед іншого уповноважені проводити у випадках і порядку, визначених Законом України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", документальні перевірки характеристик продукції та обстеження зразків продукції. При цьому, планові перевірки проводять на підставі щорічно затверджуваних секторальних планів ринкового нагляду, відповідно до яких видаються наказ органу ринкового нагляду та посвідчення (направлення) на проведення перевірки, що оформляються відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Повідомлення про проведення перевірки направляється суб`єкту, щодо якого здійснюватиметься перевірка, рекомендованим листом не пізніше десяти днів до дня здійснення заходу перевірки. При цьому, недопуск до перевірки є правом суб`єкта господарювання у разі неодержання повідомлення.
Аналогічна позиція щодо необхідності повідомлення органами державного ринкового нагляду про проведення перевірки не пізніше десяти днів до дня здійснення заходу перевірки викладена у постанові Верховного Суду від 17.09.2019 у справі № 826/2615/18.
Судовим розглядом встановлено, що повідомленням № 42 від 19.07.2018 р. ФОП ОСОБА_1 (магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») повідомлено про проведення планової перевірки характеристик продукції з 8 серпня по 9 серпня 2018 року. Вказане повідомлення отримане позивачем 26.07.2018 р. (а.с. 10). Тобто, позивач була завчасно повідомлена про проведення заходу контролю.
В свою чергу, згідно протоколу про адміністративне правопорушення СУ № 000086 від 08.08.2018 р., в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності», підставами недопуску перевіряючих до проведення планового заходу контролю вказано наступне: 1) дії щодо перевірки проводяться з порушенням норм законодавства, а саме відсутня уніфікована форма акта; 2) відсутній річний план на проведення перевірки на 2018 рік, у якому ФОП ОСОБА_1 визначено як суб`єкт, щодо якого буде здійснюватися планова перевірка; 3) є мораторій на проведення заходу контролю (перевірки).
Що стосується посилання позивача на те, що дії щодо перевірки проводяться з порушенням норм законодавства, а саме відсутня уніфікована форма акта, колегія суддів зазначає наступне.
Дія положень Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» застосовується при здійсненні заходів ринкового нагляду лише в межах законодавства про державний ринковий нагляд. 
В свою чергу, законодавство про державний ринковий нагляд не зобов`язує органи державного ринкового нагляду використовувати уніфіковані форми актів, розроблені відповідно до вимог постанови КМУ від 10.05.2018 р. № 342.
Форма акту у сфері державного ринкового нагляду затверджена Наказом Мінекономіки від 11.06.2012 № 690, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України та на момент виникнення спірних правовідносин був чинним. Зазначений акт був оприлюднений на офіційному сайті Держпродспоживслужби України.
Згідно з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 13.02.2020 р. по справі № 808/3059/17, на час здійснення відповідачем планового заходу контролю відносно позивача відсутня затверджена уніфікована форма акту, що не може бути підставою для обмеження контролюючого органу у здійсненні покладених на нього законодавством повноважень, а тому складений відповідачем акт за наслідками здійснення заходу контролю за змістом повністю відповідає приписам ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про неправомірність дій ФОП ОСОБА_1 щодо недопущення спеціалістів Головного управління до проведення державного ринкового нагляду із підстав відсутності уніфікованої форми акту.
Що стосується посилання позивача на те, що відсутній річний план на проведення перевірки на 2018 рік, у якому ФОП ОСОБА_1 визначено як суб`єкт, щодо якого буде здійснюватися планова перевірка, колегія суддів зазначає наступне.
Як вказувалося вище, відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", ринковий нагляд здійснюється відповідно до секторальних планів ринкового нагляду, які щорічно затверджуються органами ринкового нагляду відповідно до сфер їх відповідальності.
Колегія суддів погоджується з твердженням позивача про те, що позивача не було включено до річного плану заходів державного нагляду (контролю) на 2018 рік ГУ Держпродспоживслужби в Сумській області і ця обставина відповідачем не заперечувалася. В той же час, проведення перевірки позивача призначено на підставі секторального плану, який затверджений Головою Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів 28.11.2017 р. (а.с. 27) та розміщений на сайті Держпродспоживслужби України, що кореспондується з приписами ч. 1 ст. 20 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції".
Що стосується посилання апелянта на те, що є мораторій на проведення заходу контролю (перевірки), колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» № 1728-VIII від 03.11.2016 р. (із змінами і доповненнями, внесеними Законом України від 07.12.2017 р. № 2246-VIII, встановлено до 31 грудня 2018 року мораторій на проведення органами державного нагляду (контролю) планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
В той же час, згідно зі ст. 6 вказаного вище Закону, дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час проведення заходів нагляду (контролю) органами, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету міністрів України № 1104 від 18.12.2017 р. (була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) затверджено перелік органів державного нагляду (контролю), на які не поширюється дія Закону України "Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", серед яких, зокрема, вказано Держпродспоживслужбу та її територіальні органи (в частині заходів із здійснення державного ветеринарно-санітарного контролю, державного нагляду (контролю) за дотриманням санітарного законодавства, безпечністю та окремими показниками якості харчових продуктів, дотриманням законодавства про захист прав споживачів, державного нагляду у сферах карантину та захисту рослин).
Таким чином, оскільки плановий захід проводився з питання перевірки характеристик продукції, а територіальний орган Держпродспоживслужби внесений до переліку осіб, на які не поширюється дія Закону України "Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", доводи позивача з приводу наявності мораторію є безпідставними.
Що стосується посилання апелянта на висновки Верховного суду викладені в постанові по справі № 805/3070/17-а від 15.03.2018 р. та постанові по справі № 2а/2570/6273/2011 від 23.01.2018 р., колегія суддів зазначає наступне.
Зі змісту рішення Верховного Суду від 15.03.2018 р. вбачається, що предметом спору у справі № 805/3070/17-а є визнання протиправними дії відповідача по складенню довідки № 03/55 від 01 серпня – 14 серпня 2017 року щодо проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства позивача та визнання протиправними дій відповідача по складенню припису від 16 серпня 2017 року № 03/55 та скасування припису. Переглядаючи рішення судів попередніх інстанції, суд касаційної інстанції зазначив, що колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанції, що, оскільки допуск до проведення перевірки відбувся, надалі предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених контролюючим органом порушень законодавства, тому оскільки позивач допустив посадову особу Державної екологічно інспекції у Донецькій області до перевірки та не реалізував свого права на не допуск, внаслідок чого, відсутні підстави для визнання неправомірними дії відповідача по проведенню перевірки.
Колегія суддів зазначає, що при вирішенні цієї справи Верховний Суд не робив висновок про те, що позивач виявивши дану обставину (відсутність уніфікованого акту), належним чином застосував передбачений абз. 12 ст. 10 Закону № 877 засіб захисту прав у вигляді не допуску до проведення перевірки.
Також колегія суддів зазначає, що предметом спору у справі № 2а/2570/6273/2011 є визнання незаконними дій щодо складення акту перевірки дотримання земельного законодавства та акту обстеження земельної ділянки № б/н від 17.08.2011 року; визнання незаконними дії щодо складання розрахунку розміру шкоди заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки ТОВ «Агрофірма «Іванівка АГ», заподіяної ТОВ «Інтрансавтострой»; визнання незаконними дій щодо складання припису № 001094 від 17.10.2011 року та скасування припису № 001094 від 17.10.2011 року; визнання незаконними дії відповідача щодо складання уточнення до розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок зайняття земельних ділянок Шестовицької сільської ради (ТОВ «Агрофірма Іванівка АГ»), заподіяної товариству з обмеженою відповідальністю «Інтрансавтострой».
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, враховує вказані висновки Верховного Суду щодо застосування норм права. 
Крім того, згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
З наведеного вище вбачається, що предметом спору у справах № 805/3070/17-а та № 2а/2570/6273/2011 не було питання недопуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки та питання накладення адміністративного стягнення на підставі ст. 188-37 КУпАП, а тому ці правовідносини не є подібними тим, які є предметом розгляду в рамках справи № 591/4965/18.
Що стосується посилання апелянта на висновки судів апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає, що такі рішення не є обов`язковими для врахування судом апеляційної інстанції при вирішенні спірних правовідносин, на підставі ч. 5 ст. 242 КАС України, ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
Щодо доводів позивача про те, що в обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції взяв тезу щодо незастосування при здійсненні ринкового нагляду норм Закону України № 877 «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі за текстом - Закон № 877), колегія суддів зазначає, що проведення державного ринкового нагляду регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», який встановлює правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції.
Спеціальним під час проведення державного ринкового нагляду є Закон України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», статтею 1 якого визначено, що державний ринковий нагляд - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.
Колегія суддів зазначає, що в межах розгляду цієї справи не вирішується питання тотожності чи відмінності таких понять як "державний ринковий нагляд" та "державний нагляд (контроль)", оскільки ч. 5 ст. 23 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" передбачено, що перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та посвідчень (направлень) на проведення перевірки, що видаються та оформляються відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Отже, в даному випадку має значення те, що питання проведення перевірки в частині видання та оформлення перевірок (та відповідно їх надіслання, як частина процедури оформлення перевірок) врегульовано нормами Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", який не конкурує з нормами Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", а має субсидіарне значення в правозастосуванні до спірних правовідносин. Дія ж положень Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» застосовується при здійсненні заходів ринкового нагляду лише в межах законодавства про державний ринковий нагляд.
На підставі цього, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що постанова від 15.08.2018 р. № 05.3-11/17, якою позивача притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 188-37 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн. є правомірною та не підлягає скасуванню.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 13.11.2020 року по справі № 591/4965/18 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя 	(підпис)	Н.С. Бартош	
Судді	(підпис)  (підпис) 	З.Г. Подобайло    А.М. Григоров   	

Повний текст постанови складено  24.12.2020 року