У Х В А Л А
16 грудня 2020 року
м. Київ
справа № 760/2849/17
провадження № 61-17606ск20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 07 серпня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В :
У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України (далі — МОУ), Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України (далі — Управління) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Позов обґрунтований тим, що він проходив військову службу на офіцерських посадах у Збройних Силах України з серпня 1985 року до 31 березня 2011 року, в тому числі у Київському гарнізоні — з 15 грудня 2000 року до 31 березня 2011 року. Наказом Міністра оборони України від 24 березня 2011 року № 287 його звільнено з військової служби у запас відповідно до пункту «б» частини шостої статті 26 Закону України «Про військові обов`язок і військову службу» з правом носіння військової форми одягу, виключено зі списків особового складу частини згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 31 березня 2011 року № 61. 
З 28 вересня 2001 року він перебуває на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов при Генеральному штабі Збройних Сил України, кількість членів сім`ї — 5 чоловік, з 2007 року — найменування пільг і «вислуга 25 календарних років», категорія пільги — «першочерговий».
Відповідно до висновку медико-соціальної експертної комісії від 21 червня 2011 року йому встановлено третю групу інвалідності та відповідно до посвідчення, виданого Управлінням праці та соціального захисту населення Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни — інвалідів війни.
Згідно з висновком медико-соціальної експертної комісії від 18 квітня 2016 року йому встановлено другу групу інвалідності, якою передбачено наявність таких же пільг.
Протокольним рішенням житлової комісії Генерального штабу Збройних Сил України від 15 листопада 2012 року № 27 враховано зазначену пільгу «ветеран війни» , «інвалід війни» з 15 листопада 2012 року, категорія пільги - «позачерговий».
Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 січня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправною бездіяльність Управління та Житлової комісії Київського гарнізону щодо не складання списку осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень у Київському гарнізоні, за встановленою формою в додатку 11 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі — Інструкція), затвердженої наказом Міністра оборони України від 30 листопада 2011 № 737, а також щодо нерозміщення списку осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень у Київському гарнізоні на вебсайті Міністерства в мережі Інтернет.
Зобов`язано Управління та Житлову комісію Київського гарнізону скласти список осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень у Київському гарнізоні, за встановленою формою.
Встановлено юридичний факт протиправної бездіяльності Управління при забезпеченні військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями.
Крім того, Державним бюджетом України на будівництво та придбання житла для військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей протягом 2013- 2016 років здійснено видатки, а на 2017 рік затверджені витрати, які відповідають показникам комплексної програми забезпечення житлом військовослужбовців.
Згідно з повідомленням Управління від 07 грудня 2015 року № 303/25/6-1833, у 2013-2014 роках розподілено постійне житло у гарнізоні м. Київ більше 50 квартир, а в 2015 році розподілено військовослужбовцям, особам, звільненим з військової служби, членам їх сімей більше 100 квартир, тобто за 2013-2015 роки розподілено в Київському гарнізоні більше 150 квартир.
Відповідно до списку осіб, які користуються правом на позачергове одержання жилих приміщень станом на 12 січня 2016 року у черзі перед позивачем перебувають 72 особи, які мають переважне право перед всіма іншими категоріями позачерговиків.
Військовослужбовці, які зараховані на облік, списки осіб, які користуються правом першочергового та позачергового одержання жилих приміщень, та списки осіб, які не підтвердили своє право перебувати на квартирному обліку вивішуються для загального ознайомлення у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах, а також розміщуються на вебсайтах органів військового управління та на вебсайті Міністерства в мережі Інтернет з урахуванням вимог законодавства щодо захисту персональних даних.
Внаслідок протиправної бездіяльності Управління та МОУ, що встановлено у судовому порядку, протягом останніх п`яти років ці списки на вебсайті Міністерства в Інтернеті не розміщені.
На запит до Управління та МОУ про надання списку осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, та надання відомостей щодо документа, яким визначено службових осіб, на яких покладено обов`язок внесення відповідних змін та доповнень до цього списку, надано не було.
У 2019 році на вебсайті МОУ розміщено список загальної черги військовослужбовців гарнізону м. Київ, які перебувають на квартирному обліку станом на 01 липня 2019 року. Список не містить повного прізвища військовослужбовців, а початкову та кінцеву букви прізвища. Вважає, що відповідачами порушено його переважне право на одержання житлового приміщення перед іншими категоріями позачерговиків та забезпечення жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік, тому просить задовольнити позов.
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 07 серпня 2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року, в позові відмовлено.
Відмовивши в позові, суд першої інстанції виходив з того, що діями відповідачів права позивача не порушені, тому немає підстав для задоволення позову.
У листопаді 2020 року ОСОБА_1 направив поштовим зв`язком до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 07 серпня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року.
Касаційна скарга подана у передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, судовий збір сплачено.
Згідно з частиною другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, заявник зазначає: суди попередніх інстанції не застосували висновки Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладених у постановах від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17, провадження № К/9901/11172/18, від 04 грудня 2019 року № 200/5893/18-ц, провадження № 61-3304св19, Верховного Суду України від 07 липня 2015 року, провадження № 21-822а15, ухвалу Вищого адміністративного суду України від 14 березня 2013 року, провадження № К-13248/10; відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; суд не дослідив зібрані у справі докази та встановив обставини, що мають суттєве значення на підставі недопустимих доказів.
Також, ОСОБА_1 зазначає, що висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 03 квітня 2020 року у справі № 344/8248/17-ц, не підлягає застосуванню, оскільки стосується не подібних правовідносин; 
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктами 1, 3, 4 частини другої статті 389, частини третьої статті 411 ЦПК України,для відкриття провадження у справі.
ОСОБА_1 просить звільнити його від сплати судового збору на підставі пункту 8  частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки він є інвалідом ІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни — інвалідів війни що підтверджується довідкою Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної у місті Києві державної адміністрації № 031878, серія ААБ.
Відповідно до пункту 8 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи.
З огляду на звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі закону, відсутні підстави вирішувати питання про звільнення його від сплати судового збору.
Касаційну скаргу подано з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження. 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
У Х В А Л И В:
Відкрити касаційне провадження у справі.
Витребувати із Солом`янського районного суду м. Києва матеріали цивільної справи № 760/2849/17 за позовом  ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 18 січня 2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                     А. С. Олійник
 
         С. О. Погрібний
 
         В. В. Яремко