Дата документу  Справа № 336/5187/20 

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №336/5187/20                                         Головуючий в 1 інст. Галущенко Ю.А.
Провадження №33/807/757/20                                                Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року                                                 місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника – адвоката Войтовича Є.М. на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 вересня 2020 року, якою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, стягнуто судовий збір. 

Згідно з оскаржуваною постановою, 03.09.2020 р.о 09.07 год. ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2108 р.н. НОМЕР_1 по вул. Полякова 23 в м. Запоріжжі у стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, представник – адвокат Войтович Є.М. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, зазначає, що розгляд справи проведено з порушенням вимог ст. 268, 252, 280 КУпАП. Справу розглянуто в першому судовому засіданні без з`ясування причин неявки ОСОБА_1 до суду. Зазначає, що ОСОБА_1 з`явився в суд у призначений час - 10.00 годину 28.09.2020 року, однак його ніхто не запрошував у судове засідання і в 12.30 годин він залишив приміщення суду по сімейним обставинам. Таким чином суд позбавив ОСОБА_1 можливості скористатися своїми процесуальними правами, які передбачено ст. 268 КУпАП. Звертає увагу, що не можливо зрозуміти на підставі яких саме доказів суд дійшов висновку про те, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2108 р.н. НОМЕР_1 . Просить скасувати постанову суду від 28.09.2020 року, провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 

       Враховуючи обізнаність ОСОБА_1 та його захисника про дату судового засідання в суді апеляційної інстанції, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 та адвоката, що відповідає положенням ч. 6 ст. 294 КК України.
       Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.
Відповідаючи на доводи апеляційної скарги щодо порушення судом вимог ст. 268 КУпАП, оскільки справу було розглянуто за відсутності апелянта апеляційна інстанція виходить із наступного.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» в п.41 наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був присутнім при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 123102 від 03.09.2020 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в якому зазначено, що розгляд справи відносно нього відбудеться в Шевченківському районного суду м. Запоріжжя (а.с.1).
Отже, ОСОБА_1 було відомо про наявність у провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя справи відносно нього про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП і він вживав заходи для забезпечення свого захисту в суді, що підтверджується довіреністю укладеною з ОСОБА_2 представляти його інтереси в усіх судових установах України від 24.09.2020 року, тобто за чотири дні до призначеного 28.09.2020 року судового засідання (а.с. 19).
ОСОБА_1 чи його представник були зобов`язані цікавитись відомостями про рух справи про адміністративне правопорушення.
Інформація про завчасне публікування списків справ, призначених до розгляду в кожному суді України, у тому числі в Шевченківському районному суді м. Запоріжжя, на офіційному сайті, дошці об`яв, є загальновідомою.
       Про дату та час розгляду справи в суді першої інстанції, призначеної на 28.09.2020 р. ОСОБА_1 був повідомлений, що підтверджується змістом апеляційної скарги, а твердження, що його не було запрошено до судового засідання сумнівні, оскільки не підтверджуються матеріалами справи. 

Крім того, права передбачені ст. 268 КУпАП були поновленні ОСОБА_1 шляхом повідомлення про апеляційний розгляд справи. Суд апеляційної інстанції переконався у обізнаності ОСОБА_1 про судовий розгляд справи та надання йому можливості бути присутнім в суді апеляційної інстанції, надавати пояснення і користуватися передбаченими ст. 268 КУпАП правами. Реалізації зазначених прав пов`язана виключно із волевиявленням особи.
       
В судовому засіданні апеляційної інстанції, призначеного на 30.10.2020 р. інтереси  ОСОБА_1 представляв адвокат Войтович Є.М., тому, на думку апеляційного суду, права ОСОБА_1 , передбачені ст. 268 КУпАП, які, зокрема щодо забезпечення особі можливості здійснити свій захист через представника, не були порушені. Судове засідання 30.10.2020 р. було відкладеного через задоволення клопотання захисника та витребування з медичної установи акту медичного обстеження. Між тим, у судове засідання 12.11.2020 року адвокат, будучи належним чином повідомлений про дату судового розгляду, не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознакадміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується даними, встановленими протоколом про адміністративні правопорушення серії ДПР18 № від 03 вересня 2020 року, згідно яких встановлено час, дату та місце скоєння адміністративних правопорушень (а.с. 1), направленням водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого 03.09.2020 року о 09 год. 07 хв. водій ОСОБА_1 направлявся на проходження медичного огляду; висновком КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної рад щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.09.2020 року, згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння (метамфетамін, марихуана, амфетаміни), поясненням ОСОБА_3 щодо транспортування автомобіля ОСОБА_1 , відеозаписом події.

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги, щодо відсутності доказів керування ОСОБА_1 автомобіля спростовуються наступним.
       Так, з оглянутого відеозапису вбачається, що  працівники поліції рухаються за автомобілем ВАЗ 2108 р.н. НОМЕР_1 , після зупинки транспортних засобів, з автомобіля ВАЗ з водійської сторони дверей виходить чоловік у синій футболці, особу якого встановлено посвідченням водія, яким і виявився ОСОБА_1 . Після роз`яснення працівником поліції прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 263 КУпАП ОСОБА_1 підписав протокол без заперечень, при цьому ОСОБА_1 не заперечував факту керування автомобілем. 
Отже, підстав для сумнівів, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом у апеляційного суду відсутні. 
       Оскільки у ОСОБА_1 були виявленні візуальні ознаки наркотичного сп`яніння, працівником поліції було виписано направлення на огляд водія ОСОБА_1 до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР (а.с. 3).
Згідно положень ч. 3,4 ст. 266 КУпАП, огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у закладі охорони здоров`я у присутності поліцейського УПП сержанта поліції ОСОБА_4 не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.
Висновок складений за формою, яка передбачена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.
У вказаному висновку № 4341 від 3 вересня 2020 року встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння (метамфетамін, марихуана, амфетаміни), (а.с. 4).
З метою перевірки доводів сторони захисту апеляційним судом було витребувано копію акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 4341 від 03.09.2020 року, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проводився за допомогою імунохроматографічного дослідження сечі, результат дослідження - позитивний (метамфетамін, марихуана, амфетаміни), одночасно зазначені виявлені лікарем у ОСОБА_1 візуальні ознаки наркотичного сп`яніння у вигляді блідого обличчя, розширених зіниць, жвавої міміки, нестійкої пози, тремтіння повік та пальців рук (а.с. 42,43).
При цьому, ОСОБА_1 чи його адвокат не були позбавлені права оскаржити в установленому законом порядку висновок лікаря щодо результатів медичного його огляду № 4341 від 3 вересня 2020 року, однак останні таким правом не скористалися. 
Отже, наведені обидва документи підтверджують факт перебування  ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння. 

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу адвоката Войтовича Є.М. – залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 вересня 2020 року, якою  ОСОБА_1  притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                                        М.С. Тютюник