Дата документу  Справа № 333/2813/20 

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
Справа № 33/807/621/20                                         Головуючий в 1-й інстанції - Михайлова А.В.
Єдиний унікальний № 333/2813/20                         Доповідач в 2-й інстанції - Гріпас Ю.О.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП                

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
13 листопада 2020 року                                                        м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Гріпас Ю.О. за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника-адвоката Мельникової Я.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за апеляційною скаргою захисника Мельникової Я.В., на постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 серпня 2020 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 серпня 2020 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, притягнуто 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, у сумі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк в 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Як зазначено в постанові, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №168709 від 26.05.2020 року, ОСОБА_1 26.05.2020 року о 13 годині 50 хвилин в м. Запоріжжі, по вулиці Космічній, керував транспортним засобом «ВАЗ 2103», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, млява мова). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку за допомогою технічного засобу «ALCOTEST Drager» та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5. ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. 

В апеляційній скарзі захисник Мельникова Я.В. посилаючись на порушення суддею вимог матеріального і процесуального права просить постанову суду про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП України скасувати і закрити провадження відповідно до п.6 ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки скасовано акт, який встановлює адміністративне відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Обґрунтування своїх доводів зазначає, що відповідно до змін у законодавстві України, стаття 130 КУпАП щодо керування транспортними засобами виключена з КУпАП та з 01.07.2020 року є кримінальним проступком. 
Відповідно до п.6 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі скасування акта, який встановлює адміністративне відповідальність. 
Окрім того, апелянт зазначає про те, що матеріали справи не містять фіксації перебування ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу. Суд не оглянув та не надав оцінки відеозапису створеного очевидцями, та який він отримав з мережі «Інтернет», з якого вбачається, що транспортний засіб ОСОБА_1 стояв та він перебував біля капоту. Через невжиття заходів, щоб не допустити самовільного руху транспортного засобу, ОСОБА_1 не поставив на стоянкове гальмо автомобіль, внаслідок чого транспортний засіб здійснив самовільний рух заднім ходом та зіштовхнувся з припаркованим транспортним засобом ВАЗ 2104.
За таких обставин апелянт вважає, що доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять, а отже у поліцейських не було підстав для проведення такого огляду, тож відмова ОСОБА_1 від проходження огляду не може тягнути адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_1 та захисника Мельникової Я.В., які підтримали доводи апеляційної скарги, просили скасувати постанову суду та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Ч.1 ст.268 КУпАП передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутись до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод (п.2 рішення Конституційного Суду України 25.12.1997 року по справі №9-зп).
Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутись до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції не дотримався, оскільки обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не з`ясував, та не перевірив правильність складання матеріалів адміністративної справи, в тому числі, і протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .
Суддя місцевого суд в порушення вимог ст.283 КУпАП в постанові не зазначив опис обставин, установлених під час розгляду справи, лише констатував зміст протоколу про адміністративне правопорушення.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що суддею суду першої інстанції під час розгляду справи були порушені вимоги процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права, а тому вважає за наслідками розгляду апеляційної скарги, відповідно до вимог п.2 ч.8 ст.294 КУпАП, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі.
Виходячи з фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 168709 від 26.05.2020, ОСОБА_1 26.05.2020 року о 13 годині 50 хвилин в м. Запоріжжі, по вулиці Космічній, керував транспортним засобом «ВАЗ 2103», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, млява мова). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку за допомогою технічного засобу «ALCOTEST Drager» та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5. ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Ці обставини визнані судом першої інстанції доведеними і покладені в основу оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
Між тим, з такими висновками суду неможливо погодитися виходячи з наступного.
Так, в постанові судді місцевого суду зазначено, що факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджується наступними доказами: Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення сп`яніння до медичного закладу КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР від 26.05.2020; Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, вбачається, що у водія ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння, в присутності свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку за допомогою технічного засобу ALCOTEST «Drager» та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , від 26.05.2020; рапортом інспектора УПП в Запорізькій області Носко А. від 26.05.2020; відеозаписом з місця події; довідкою з бази даних підсистеми «Адмінпрактика» відносно ОСОБА_1 .
Разом з тим, вказані докази ані окремо по собі, ані в сукупності не свідчать на наявність вини  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
ОСОБА_1 інкримінувалось керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Обов`язковою ознакою складу цього адміністративного правопорушення є керування особою транспортним засобом.
Так,  ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду заперечував факт керування автомобілем. Крім того, пояснював, що він не перебував в автомобілі коли до нього підійшли працівники поліції та запитали про його транспортний засіб, який був припаркований неподалік.
На підтвердження факту керування  ОСОБА_1 транспортним засобом вказує протокол про адміністративне правопорушення. Перевірити його пояснення не має можливості через те, що на відеозапису, долученому до матеріалів справи не зафіксовано факт керування  ОСОБА_1 транспортним засобом та його зупинку працівниками поліції. Інші перелічені в постанові докази на факт керування  ОСОБА_1 автомобілем взагалі не вказували.
Посилання суду першої інстанції на пояснення свідків  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не підтверджують факт керування  ОСОБА_1 транспортним засобом.
Перелічені обставини в сукупності з тим, що  ОСОБА_1 не визнає факт керування автомобілем, вказують на наявність сумнівів щодо доведеності його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Таким чином існують суперечності щодо істотних обставин справи, які мають бути трактовані на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст.ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.
Окрім того, суддя першої інстанції під час розгляду адміністративної справи не встановив фактичних обставин, що утворюють склад адміністративного правопорушення та не виклав їх в мотивувальній частині постанови як формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним. Текст постанови суду містить лише посилання на протокол про адміністративне правопорушення.
Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Виходячи з положень ст.ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вина  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не підтверджена наявними доказами безсумнівно, відтак постанова місцевого суду підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях  ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника Мельникової Я.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03 серпня 2020 року, якою  ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати.
Провадження в адміністративній справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду Ю.О. Гріпас