ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року	Львів	Справа № 380/979/20 пров. № А/857/10897/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді                                   Курильця А.Р.,
суддів                                                       Гінди О.М., Мікули О.І., 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Львівського державного університету внутрішніх справ на додаткову ухвалу  Львівського окружного адміністративного суду  від 27 серпня 2020 року  у справі за адміністративним позовом Львівського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Ліквідаційна комісія Головного управління МВС України у Львівській області про стягнення коштів, - 

суддя в 1-й інстанції - Кухар Н.А.,
час ухвалення рішення – 27.08.2020 року, 13:56 год,
місце ухвалення рішення – м. Львів,
дата складання повного тексту рішення – 28.08.2020 року,

                                                      в с т а н о в и в:

У січні 2020 року Львівський державний університет внутрішніх справ (далі – позивач) звернувся з позовом до ОСОБА_1 (далі – відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Ліквідаційна комісія Головного управління МВС України у Львівській області (далі – третя особа) про стягнення коштів у сумі 16463,14 грн. 
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 09 липня 2020 року позовна заява залишена без розгляду.
Додатковою ухвалою Львівського окружного адміністративного суду  від 27 серпня 2020 року заяву представника ОСОБА_1 – Луньо Богдана Мирославовича задоволено частково. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн. В решті заяви відмовлено.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить зазначене судове рішення скасувати та прийняти нове про відмову у стягненні витрат на правничу допомогу. 
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що при залишенні позову без розгляду судові витрати компенсуються за рахунок Державного бюджету України, а не коштів позивача по справі.
Учасники справи в судове засідання на виклик суду не з`явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу за їхньої відсутності в порядку письмового провадження. При цьому, колегія суддів відхиляє клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, оскільки воно не підтверджене належними доказами та явка відповідача в суді апеляційної інстанції не визнана обов`язковою.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких мотивів.
Судом встановлено, що позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення коштів .
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 09.07.2020 року позовна заява залишена без розгляду.
09.07.2020 року представником відповідача подано заяву про розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Судом першої інстанції заяву представника позивача задоволено частково та стягнуто судові витрати на суму 2000 грн. Вказана сума сторонами не оспорюється, а тому відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає рішення в межах апеляційної скарги.
Згідно зі ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Постановляючи додаткову ухвалу, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність компенсації витрат відповідача на професійну правничу допомогу, оскільки це прямо передбачено наведеними вище нормами законодавства.
Проте, судом помилково стягнуто судові витрати за рахунок позивача, оскільки така компенсація має проводитись за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників» від 3 серпня 2011 року № 845, яка визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.
Таким чином, відшкодування витрат відповідача на професійну правничу допомогу здійснюється відповідно до вказаного Порядку.
Згідно ч.4 ст. 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Вірно встановивши право відповідача на компенсацію понесених судових витрат суд першої інстанції помилково стягнув їх з позивача, а тому резолютивну частину додаткової ухвали слід змінити, виклавши абзац другий в новій редакції.
Керуючись ст.ст. 308,311,315,317,321,325,328,329 КАС України, суд, -

                                                      п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Львівського державного університету внутрішніх справ задовольнити частково.
Додаткову ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року у справі № 380/979/20 змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини додаткової ухвали в наступній редакції: «Стягнути на користь ОСОБА_1         ( АДРЕСА_1 ) витрати на професійну  правничу допомогу в сумі 2000 (дві тисячі) гривень 00 (нуль) копійок за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України».
В решті додаткову ухвалу залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	А. Р. Курилець 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	О. І. Мікула  	
Повне судове рішення складено 11 листопада 2020 року