П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

03 грудня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 766/7432/20	

Головуючий в 1 інстанції: Зуб І.Ю.
рішення суду першої інстанції прийнято у
м. Херсон, 24 вересня 2020 року
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача:                                                    Танасогло Т.М.,
суддів:                                                                       Єщенка О.В., Шляхтицького О.І.,

секретар судового засідання                                        Колесніков-Горобець І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24.09.2020 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Херсонського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України, третя особа начальник відділення інспекторів прикордонної служби «Херсон» Кусковський Сергій Миколайович про скасування постанови щодо притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В :

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до Херсонського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України, третя особа начальник відділення інспекторів прикордонної служби «Херсон» Кусковський Сергій Миколайович, в якому просив скасувати постанову ПдРУ № 040982 від 07.04.2020 року за ст. 202 КУпАП та закрити провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірна постанова є незаконною, оскільки не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення. До постанови не долучено будь-яких матеріалів, відсутня відео фіксація події. Також зазначено, що спірна постанова складена без участі позивача, копія позивачу не вручалась. До того ж, щодо суті правопорушення, за яке позивача притягнуто до адміністративної відповідальності спірною постановою у вигляді штрафу, позивач вказував, що він є працівником ТОВ «Баярд» і одним із членів екіпажу судна ОС-10, діяв так, як це передбачено законодавством та у межах господарської діяльності. Крім того, позивач також просив поновити йому строк на оскарження спірної постанови.
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 24.09.2020 року поновлено позивачу строк звернення до суду із адміністративним позовом . У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, у якій зазначив про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги вказано, що судом першої інстанції зроблено помилкові висновки про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки спірна постанова була прийнята з порушенням законодавства та є недоведеним факт вчинення ОСОБА_1 даного правопорушення. Так, на думку апелянта, судом першої інстанції не було з`ясовано місця вчинення правопорушення та об`єму повноважень і юрисдикції відповідача на здійснення контролю в цьому місці. Апелянт звертає увагу, що судно, на якому він перебував, не розташовувалось в межах дії повноважень відповідача, а отже місце скоєння правопорушення – розташування судна ТХ «Ос-10» залишається не встановленим, ні під час складання протоколу, ні під час судового засідання, ні при винесенні рішення.
24.11.2020 року за вхід. № 23435/20 від відповідача у справі – ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні скарги, залишити судове рішення без змін, мотивуючи тим, що на відповідача покладено обов`язок щодо контролю за дотриманням режимних правил на території пункту пропуску «Херсонський морський торговельний порт», в рамках здійснення якого 06.04.2020 року було виявлено позивача в пункті пропуску для міжнародного морського сполучення «Херсонський морський торговельний порт» на судні ОС-10 (прапор України) без перепустки, що надає право перебування на території пункту пропуску, що є порушенням ст. 26 ЗУ «Про державний кордон України», п. 7.6 наказу начальника Херсонського прикордонного загону «Про режим в пункті пропуску «Херсонський морський торговельний порт» та зони прикордонного контролю» від 30.01.2018 року 3 13. Факт виявлення позивача в пункті пропуску без перепустки підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами, наданими відповідачем.
Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 07.04.2020 року уповноваженою особою відділу прикордонної служби «Херсон» лейтенантом Кусковським С.М. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення ПдРУ №040982, відповідно до якої позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 202 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 119,00 грн.
Зі змісту постанови вбачається, що 06.04.2020 року р. прикордонним нарядом "Контроль за режимом" в пункті пропуску Херсонський морський торгівельний порт виявлено несанкціонований підхід т/х ОС-10 прапор України до т/х «Palladiy» прапор Камерун без дозволу підрозділу державної прикордонної служби України. Своїми діями капітан судна ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 26 Закону України "Про державний кордон України" від 04.11.1991 року та п. 3.6 розділу 3 Наказу начальника Херсонського прикордонного закону «Про режим в пункті пропуску через державний кордон України для міжнародного вантажного сполучення «Херсонський морський порт», затверджений №13 від 30.01.2018 року, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 202 КУпАП.
Не погоджуючись з прийнятою постановою, вважаючи у своїх діях відутнім склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.. 202 КУпАП, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого статтею 202 КУпАП, підтверджено належними доказами, а тому відповідачем правомірно було прийнято постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
До того ж, враховуючи відсутність фактичних даних на підтвердження отримання спірної постанови позивачем в іншу дату, аніж зазначає позивач, беручі до уваги факт неотримання постанови у день її прийняття, суд першої інстанції вважав обґрунтованою вимогу про поновлення строку на звернення до суду із адміністративним позов, у зв`язку із чим строк звернення до суду ОСОБА_1 із даним позовом було поновлено.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, вважає їх обґрунтованими, з огляду на таке. 
Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як встановлено статтею ст.23 ЗУ «Про Державний кордон України», у прикордонній смузі та контрольованому прикордонному районі в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, встановлюється прикордонний режим, який регламентує відповідно до цього Закону та інших актів законодавства України правила в`їзду, перебування, проживання, пересування громадян України та інших осіб, провадження робіт, обліку та тримання на пристанях, причалах і в пунктах базування самохідних та несамохідних суден, їх плавання та пересування у внутрішніх водах України.
У відповідності до приписів ст.26 ЗУ «Про Державний кордон України», режим у пунктах пропуску через державний кордон України - порядок перебування і пересування всіх осіб і транспортних засобів у межах території прикордонних залізничних і автомобільних станцій, морських і річкових портів, аеропортів і аеродромів, відкритих для міжнародного сполучення, а також здійснення іншої діяльності, пов`язаної з пропуском через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів, - визначається згідно з законодавством України Державною прикордонною службою України разом з компетентними органами. У приміщеннях і місцях, де здійснюється прикордонний контроль, Державна прикордонна служба України встановлює додаткові режимні правила, що регламентують порядок допуску в них осіб, які беруть участь у контролі та обслуговуванні пасажирів і транспортних засобів закордонного прямування, відправленні з пунктів пропуску транспортних засобів, що вибувають за кордон і прибувають в Україну, а також інші обмеження для запобігання незаконному перетинанню державного кордону України.
Наказом начальника Херсонського прикордонного загону Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України 30.01.2018р. №13 «Про режим в пункті пропуску «Херсонський морський торговельний порт» затверджено режимні правила перебування і пересування у пункті пропуску через держаний контроль для морського сполучення «Херсонський морський торговельний порт» (надалі – Наказ №13 від 30.01.2018 року).
Відповідно до пп.7.6 п.7 Наказу №13 від 30.01.2018 року, працівники ДП «Херсонський морський торгівельний порт» та інших підприємств (установ, організацій), що здійснюють свою діяльність в пункті пропуску, допускаються в пункт пропуску та перебувають на його території за перепустками, виданими спеціальним підрозділом служби морської безпеки порту та документу, що посвідчує особу. 
Відповідно до компетенції, контроль за додержанням режиму в пункті пропуску працівниками підприємства, що мають допуск на територію пункту пропуску, здійснюється відділом прикордонної служби, контроль за дотриманням режиму зон митного контролю розташованих в межах пункту пропуску здійснюється підрозділом митного оформлення.
Як вбачається зі спірної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, 06.04.2020 року о 16:30 год. ОСОБА_1 знаходився на т/х ОС-10 на верхньому рейді в пункті пропуску «Херсонський морський торговельний порт», без перепустки, що дає право на знаходження на території пункту пропуску «Херсонський морський торговельний порт», чим порушив ст. 26 ЗУ «Про Державний кордон України» та п. 3.6 наказу начальника Херсонського прикордонного загону від 30.01.2018 року № 13.
Факт виявлення позивача на т/х ОС-10 в межах території пункту пропуску «Херсонський морський торговельний порт» без перепустки, як зауважив відповідач у відзиві на позовну заяві та вказував також у відзиві на апеляційну скаргу, підтверджуються наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення № 39 письмовими доказами, а саме: поясненням капітана т/х «Палладій» ОСОБА_2 , в якому зазначено, що 06.04.2020 він на т/х «Палладій» знаходився на верхньому рейді порту Херсон, о 16.15 до його судна пришвартувалось судно «ОС - 10» з метою прийому сухого сміття із його судна; копією Акту виконаних робіт, згідно якого вбачається що капітаном т/х «ОС - 10» був Позивач; копією бортового Журналу т/х «Палладій», згідно якого вбачається пришвартовка та відхід т/х «ОС - 10»; доповідною запискою прикордонного наряду «Контроль за режимом» у складі лейтенанта ОСОБА_3 , згідно якої вбачається що 06.04.2020 о 16.30 під час несення служби на верхньому рейді пункту пропуску «Херсонський морський торговельний порт» було помічено підхід т/х «ОС - 10» прапор Україна до т/х «Палладій» прапор Україна. Під час перевірки на т/х «ОС - 10» було виявлено Позивача без перепустки, що дає право на знаходження на території пункту пропуску «Херсонський морський торговельний порт»; протоколом про вчинення адміністративного правопорушення серії ПдРУ № 159006 від 06.04.2020.
Також, відповідач зазначив, що попередньо, 06.04.2020 близько 16.30, військовослужбовці, які виконували наказ на охорону державного кордону виявили судно «ОС - 10», яке здійснило пришвартовку до т/х «Палладій». З метою перевірки дотримання режиму в пункті пропуску «Херсонський морський торговельний порт» старшим прикордонного наряду «Контроль за режимом» лейтенантом ОСОБА_3 , було прийнято рішення щодо висунення до місця знаходження двох суден. По прибуттю, позивачу було висунуто вимогу щодо пред`являння останнім перепустки, яка надає право законного знаходження на території пункту пропуску «Херсонський морський торгівельний порт», однак ОСОБА_1 повідомив склад прикордонного наряду про відсутність в нього відповідної перепустки.
Враховуючи вищевикладене, відповідачем було складено протокол про адміністративне правопорушення № ПдРУ № 159006 від 06.04.2020 року, за ст. 202 КУпАП, яким зафіксовано факт порушення режиму встановленого в пункті пропуску через державний кордон України для міжнародного вантажного сполучення «Херсонський морський торговельний порт».
Позивач на момент складення постанови та притягнення до адміністративної відповідальності працював капітаном т/х «ОС-10», що жодною зі сторін не оспорюється та зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Відповідно до п.5 Положення про прикордонний режим, затвердженого постановою КМУ від 27.07.1998р. за №1147 (надалі – Положення № 1147) контроль за додержанням прикордонного режиму у прикордонній смузі та контрольованому прикордонному районі здійснює Державна прикордонна служба у взаємодії з органами внутрішніх справ.
Як встановлено п.6 Положення № 1147, особи, винні у порушенні прикордонного режиму, несуть адміністративну або іншу відповідальність згідно із законодавством.
Згідно приписів ст. 202 КУпАП, порушення прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в`їзду - виїзду - тягне за собою накладення штрафу на громадян від семи до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а на посадових осіб - від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в`їзду - виїзду, порушенням іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні і транзитного проїзду через її територію, а також з неповерненням капітаном іноземного судна перепусток на право сходження на берег осіб суднового екіпажу (ст.202, ч.2 ст.203, ст.207), у відповідності до ст. 222-1 КУпАП, розглядають органи Державної прикордонної служби України.
Від імені органів Державної прикордонної служби України розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: начальники органів охорони державного кордону та Морської охорони Державної прикордонної служби України та їх заступники; керівники підрозділів органів охорони державного кордону та Морської охорони Державної прикордонної служби України, які безпосередньо виконують завдання з охорони державного кордону України.
Приписами статті 256 КУПАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. 
Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст.268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Частиною 2 статті 268 КУпАП передбачено право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
З протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_1 , як особі що притягується до адміністративної відповідальності роз`яснено права та повідомлено про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення та у присутності двох свідків ОСОБА_1 відмовився надавати пояснення, підписувати протокол та отримувати його копію, про що у протоколі зроблено відповідну відмітку.
Зазначене, на переконання колегії суддів, поза розумним сумнівом, свідчить про дотримання посадовою особою відповідача передбаченої нормами чинного законодавства процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення з дотримання прав ОСОБА_1 як особи, що притягується до адміністративної відповідальності.
Доводи щодо необізнаності про розгляд його справи наступного дня після складення протоколу, через неотримання та не підписання ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, колегія суддів оцінює критично, позаяк протокол було складено у присутні ОСОБА_1 . Отже, відмова у отримання протоколу розцінюється судом як нехтування позивачем своїх прав з метою уникнути адміністративної відповідальності, а не як доказ протиправності дій посадової особи відповідача.
Зміст протоколу про адміністративне правопорушення, на думку судової колегії, відповідає вимогам, встановленим ст.256 КУпАП, у відповідності до ст.268 цього Кодексу позивач був ознайомлений зі своїми правами, а також був обізнаний про місце, дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення, що підтверджується підписом свідків у протоколі про адміністративне правопорушення. Матеріали адміністративної правопорушення відносно ОСОБА_1 передано начальнику відділу прикордонної служби "Херсон" І категорії (тип А), який відповідно до ст.222-1 КУпАП є посадовою особою, уповноваженою розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення.
З огляду на те, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення, то судова колегія приходить до висновку, що приймаючи оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України. Порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення яке б переконливо свідчило про порушення прав позивача апеляційним судом не встановлено. 
Щодо твердження апелянта про відсутність відомостей про місцезнаходження судна, судова колегія вважає їх необґрунтованими, оскільки в протоколі про скоєння адміністративного правопорушення зазначено пункт пропуску «Херсонський морський торговельний порт» де перебувало судно.
Апеляційним судом встановлено, що межі акваторії морського порту Херсон визначені постановою КМУ № 1132 від 27.12.2008 року та включає акваторію рейду, верхня межа якого перетинає р. Дніпро, з`єднуючи точки з такими координатами: 46 град. 38' 03,0" північної широти, 32 град. 38' 02,0" східної довготи; 46 град. 37' 54,0" північної широти, 32 град. 38' 14,0" східної довготи; водний простір вниз за течією затонів N 1 і 2, рукав р. Кошова до меридіана 32 град. 36' 00,0" східної довготи, акваторії річок Дніпро, Вільховий Дніпро, Рвач до меридіана 32 град. 18' 00,0" східної довготи; акваторію підхідного каналу завширшки 50 метрів, що простягається від Херсонського морського каналу до кар`єру Рибальче, та власне кар`єр.
Матеріалами справи підтверджується, що судно ОС-10 під прапором України 06.04.2020 року перебувало саме в межах пункту пропуску “Херсонський морський торгівельний порт”.
Згідно п. 2.1. Наказу № 13, тимчасове перебування юридичних чи фізичних осіб та їх представників, які не прямують через державний кордон України, дозволяється тільки на час необхідний для виконання цими особами службових обов`язків, пов`язаних із забезпеченням морського агентування, транспортно-експедиторського обслуговування пропуску через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна, обслуговуванням суден чи забезпеченням функціонування пункту пропуску, охороною вантажу (товару), а також для проведення господарських або будівних робіт та вирішення інших службових питань. 
Перебування таких осіб на території пункту пропуску дозволяється на підставі перепустки, виданої спеціальним підрозділом служби морської безпеки порту. Документ державного зразку, що посвідчує особу, надається, обов`язково, у випадку відсутності на перепустці фотокартки цієї особи.
Втім, судом встановлено, що позивач у відповідності до Наказу №13 перепустки, виданої спеціальним підрозділом служби морської безпеки порту не отримував, однак 06.04.2020 року знаходився в пункті пропуску «Херсонський морський торгівельний порт».
Колегія суддів звертає увагу, що для встановлення наявності в діях особи ст. 202 КУпАП в конкретному випадку необхідно встановити перебування особи в пункті пропуску через державний кордон України, а саме: перебування та пересування особи у межах території прикордонного морського порту, відкритого для міжнародного сполучення, визначеного із законодавством України Державною прикордонною службою разом з компетентними органам та законність такого перебування.
Водночас, факт перебування ОСОБА_1 без перепустки в межах пункту пропуску «Херсонський морський торгівельний порт» 06.04.2020 р. є встановленим, що свідчить про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 202 КУпАП.
З огляду на встановлені обставини, колегія суддів вважає, що факт порушення позивачем прикордонного режиму підтверджено матеріалами справи про адміністративне правопорушення.
Посилання апелянта на відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відповідальність встановлена, зокрема, за порушення режиму в пунктах пропуску через державний кордон України.
Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.
Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено правомірність оскаржуваної постанови, а тому колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції правильними.
Доводи апеляційної скарги спростовуються викладеним, у зв`язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Відповідно до ст. ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому згідно ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.
Згідно ч. 3 ст. 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.
Керуючись ст.ст. 272, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24 вересня 2020 року – у справі № 766/7432/20 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя 	 	Танасогло Т.М.	
Судді	    	Єщенко О.В.    Шляхтицький О.І.