ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
 
3 грудня 2020 року
м. Київ
справа № 177/1975/17    
провадження № 51-2445км19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                              ОСОБА_1 ,
суддів                                                           ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,          
за участю:                                                        
секретаря судового засідання              ОСОБА_4 , 
прокурора                                                  ОСОБА_5 ,
обвинуваченого                                        ОСОБА_6 ,
 
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12017040450000528, за обвинуваченням
 
ОСОБА_6 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гейківка, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 3 ст. 15 і ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі — КК),
 
за касаційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 9 квітня 2020 року.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 7 серпня 2018 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 15 і ч. 1 ст. 185 КК до покарання у виді арешту на строк 2 місяці.
 
Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 21 березня 2019 року вирок щодо ОСОБА_6 залишив без зміни.
 
Касаційний кримінальний суд Верховного Суду постановою від 18 лютого 2020 року зазначену ухвалу апеляційного суду від 21 березня 2019 року скасував і призначив новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
 
Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 5 березня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 на вирок Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 7 серпня 2018 року залишив без руху, а ухвалою від 9 квітня 2020 року повернув її заявнику.
 
ОСОБА_6 обвинувачувався в тому, що він 27 травня 2018 року, реалізуючи раніше виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна – металевої труби системи відводу води, яка входить до комплексу очисних споруд Комунального закладу «Гейківська психоневрологічна лікарня» Дніпропетровської обласної ради» (далі – КЗ «Гейківська ПЛ») у с. Гейківка Криворізького району Дніпропетровської області, розкопав частину металевої труби довжиною близько 5,5 м вартістю 524,70 грн, заглибленої приблизно на 1 м від поверхні ґрунту. Однак під час розкопування труби ОСОБА_6 помітили працівники КЗ «Гейківська ПЛ», тому з місця вчинення протиправних дій він зник. 28травня 2018 рокупрацівники КЗ «Гейківська ПЛ» за вказівкою керівництва здійснили демонтування викопаної частини металевої труби, яка перебуває на балансі лікарні, для подальшого перевезення до охоронюваної господарської території очисних споруд з метою запобігти подальшому викраденню, але під час транспортування у зв`язку з несправністю трактора вимушені були залишити її із зовнішнього боку огорожі господарської території. Цього ж дня ОСОБА_6 , маючи на меті довести свій злочинний умисел до кінця, діючи з корисливих мотивів, разом із ОСОБА_7 , який не був обізнаний про незаконність цих дій, розпиляли вищевказану металеву трубу на частини та почали завантажувати їх до автомобіля останнього. Однак злочинного наміру ОСОБА_6 не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки їхні дії було викрито працівниками комунального закладу.
Короткий зміст наведених у касаційній скарзі вимог та узагальнені доводи особи, яка її подала
 
У касаційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 9 квітня 2020 року та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
 
На обґрунтування своїх доводів засуджений зазначає, що ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 5 березня 2020 року, якою його апеляційну скаргу залишено без руху, він не отримував, про що свідчить поштове повернення надісланих йому апеляційним судом матеріалів без вручення (т. 1, а.п. 234), і це позбавило його можливості усунути зазначені в ухвалі апеляційного суду недоліки. 
 
Позиції учасників судового провадження
Від в.о. директора КЗ «Гейківська ПЛ», яке визнано потерпілим у кримінальному провадженні, надійшов лист із проханням залишити судові рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення та здійснити касаційний розгляд без їхньої участі.
У судовому засіданні прокурор та обвинувачений підтримали вимоги, зазначені в касаційній скарзі.
 
Мотиви Суду
Однією із засад судочинства, закріплених у п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України, є забезпечення права на апеляційне оскарження судового рішення.
Відповідно до вимог ст. 24 Кримінального процесуального кодексу України (далі — КПК) кожному гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод, законних інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Як визначено ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За змістом ч. 1 ст. 399 КПК суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст. 396 КПК цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати 15 днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу. Копія ухвали про залишення апеляційної скарги без руху невідкладно надсилається особі, яка подала апеляційну скаргу.
 
Відповідно до приписів п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
 
Ухвала Дніпровського апеляційного суду від 9 квітня 2020 року про повернення апеляційної скарги ОСОБА_6 зазначеним вимогам кримінального процесуального закону не відповідає.
Як убачається з матеріалів провадження, 5 березня 2020 року Дніпровський апеляційний суд залишив без руху апеляційну скаргу ОСОБА_6 та надав строк усунення недоліків апеляційної скарги – 5 днів із дня отримання копії ухвали. 6 березня 2020 року копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху було направлено на адресу засудженого (т. 1, а. п. 233).
При цьому, ОСОБА_6 зазначеної ухвали не отримував, що підтверджується поштовим повідомленням, яке повернулося до апеляційного суду у зв`язку з відсутністю адресата, про що є відповідна відмітка на конверті та відбиток штемпеля пошти (т. 1, а.п. 234).
Незважаючи на це, апеляційний суд усупереч приписам п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК, за відсутності передбачених законом підстав, 9 квітня 2020 року постановив ухвалу про повернення апеляційної скарги, чим допустив істотне порушення вимог закону, яке перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Крім того, відповідно до положень, передбачених частинами 1 та 2 статті 439 КПК після скасування вироку або ухвали судом касаційної інстанції суд першої або апеляційної інстанції здійснює судове провадження згідно із загальними вимогами, передбаченими цим Кодексом, в іншому складі суду. Вказівки суду, який розглянув справу в касаційному порядку, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді.
Переглядаючи касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на вирок Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 7 серпня 2018 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 21 березня 2019 року, колегією суддів Касаційного кримінального суду було ухвалено постанову від 18 лютого 2020 року про часткове задоволення скарги ОСОБА_6 та скасування ухвали Дніпровського апеляційного суду від 21 березня 2019 року з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
Скасовуючи ухвалу суду апеляційної інстанції, суд касаційної інстанції зазначив про те, що апеляційний суд під час розгляду апеляційної скарги не дотримався вимог частин 1 і 2 ст. 419 КПК,що могло перешкодити йому ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і, як наслідок, потягти неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, та вказав, що при новому розгляді суду апеляційної інстанції необхідно врахувати наведене, апеляційний розгляд здійснити відповідно до вимог КПК, надати оцінку всім доводам апеляційної скарги та прийняти законне й обґрунтоване рішення.
Інших висновків та вказівок судом касаційної інстанції зроблено не було.
З урахуванням зазначеного в суду апеляційної інстанції не було правових підстав для вирішення питання щодо обґрунтованості відкриття провадження за апеляційною скаргою ( у тому числі, залишення без руху та повернення), при тому, що ця апеляційна скарга вже була предметом перегляду суду апеляційної інстанції.
Проте після скасування рішення суду апеляційної інстанції на вищезазначених підставах, апеляційний суд не дотримався положень, передбачених частинами 1, 2 ст. 439 КПК, та не виконав зазначених вказівок суду касаційної інстанції.
Такі порушення є істотними, оскільки суперечать пунктам 2, 13, 14, 17 ст. 7 КПК, зокрема такими загальним засадам кримінального провадження як: законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень.
Таким чином, допущені апеляційним судом істотні порушення вимог кримінального процесуального законувідповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК є підставою для скасування ухвали апеляційного суду.
За таких обставин касаційна скарга ОСОБА_6 підлягає задоволенню, а ухвала апеляційного суду про повернення апеляційної скарги – скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого слід врахувати викладене та ухвалити судове рішення, яке б відповідало вимогам ст. 370 КПК.
Керуючись статтями 412, 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Суд
 
ухвалив:
Касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.
 
Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 9 квітня 2020 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                              ОСОБА_2                          ОСОБА_3