УХВАЛА

28 грудня 2020 року 
м. Київ

Справа №  911/378/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Пєскова В.Г. - головуючого, Жукова С.В., Погребняка В.Я.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» за вх. №  8120/2020 
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.08.2020
у складі колегії суддів: Сотнікова С.В. (головуючий), Отрюха Б.В., Остапенка О.М. 
за скаргою Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства»
на дії та рішення державного виконавця
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Екоенергогенерація»
до Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства»
про стягнення заборгованості на суму 33 308 030,38 грн
у межах справи за заявою Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»
до Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства»
про банкрутство.

За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд
 
ВСТАНОВИВ:

Хронологія подій та опис обставин, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій.          
1.          У провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа №  911/378/17 за заявою Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» до Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» (далі - КП «Управління житлово-комунального господарства») про банкрутство, провадження в якій порушено ухвалою суду від 06.07.2017. Розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Боровика Руслана Леонідовича.
2.          Рішенням Господарського суду Київської області від 15.01.2020 частково задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Екоенергогенерація» до КП «Управління житлово-комунального господарства» про стягнення 33 308 030,38 грн заборгованості. Стягнуто з КП «Управління житлово-комунального господарства» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Екоенергогенерація» 25  321  354,38 грн основного боргу за договором купівлі-продажу теплової енергії від 06.03.2018 № 4/18-п; 6 686 676 грн основного боргу за договором купівлі-продажу теплової енергії від 09.04.2019 № 5-п-19 та 3 842 грн судового збору; стягнуто з КП «Управління житлово-комунального господарства» в доход Державного бюджету 495 778,46 грн судового збору; закрито провадження у справі в частині стягнення основного боргу за договором купівлі-продажу теплової енергії від 06.03.2018 № 4/18-п в розмірі 1  300 000 грн.
3.          11.03.2020 на примусове виконання рішення суду видано накази. 
4.          03.04.2020 державний виконавець прийняв постанову, якою відкрив виконавче провадження № 61724415 з примусового виконання наказу від 11.03.2020 № 911/378/17 про стягнення з КП «Управління житлово-комунального господарства» 25  321 354,38 грн та 6  686 676 грн боргу.
5.          Постановою у ВП від 07.04.2020 № 61724415 накладено арешт на все майно, що належить боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору 31  447 002,41 грн.
6.          Постановою у ВП № 61724415 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 07.04.2020 визначено для боржника розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 169 грн.
7.          Постановою у ВП № 61724415 про арешт коштів боржника від 07.04.2020 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках згідно переліку, у тому числі на рахунку НОМЕР_1 в АТ «КБ «Глобус», та всіх інших рахунках, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом, та належать боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження 31  447  002,41 грн.
8.          Постановою у ВП № 61724415 про розшук майна боржника від 08.04.2020 оголошено в розшук майно боржника: транспортні засоби в кількості 75 одиниць згідно переліку, що належать боржнику.
9.          Постановою ВП № 61724415 від 08.04.2020 про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження державний виконавець приєднав виконавче провадження № 61724415 до зведеного виконавчого провадження № 43909060, яке веде Відділ примусового виконання рішень.
10.          Вказані процесуальні документи виконавчого провадження були направлені боржнику 10.04.2020 рекомендованим відправленням №  0200245287240 та вручені адресату 14.04.2020, що підтверджується конвертом та відомостями про відстеження поштового відправлення з веб-сайту оператора поштового зв`язку.
11.          Із метою виконання рішення суду державний виконавець направив до АТ «КБ «Глобус» платіжні вимоги про стягнення з рахунків боржника грошових коштів в сумі 31  447 002,41 грн (т. 1, а.с. 139-153), у тому числі і з рахунку НОМЕР_1 (т. 1, а.с. 143).

Обґрунтування скарги.
12.          21.04.2020 на адресу суду від боржника надійшла скарга на неправомірні дії та рішення державного виконавця - заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Перепелиці А.В.
У скарзі наведені прохання:
1. Визнати неправомірними дії Заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Перепелиці А.В. щодо надсилання Боржнику документів виконавчого провадження:
Постанови ВП № 61724415 від 08.04.2020 про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження;
Постанови ВП № 61724415 від 07.04.2020 про арешт майна боржника;
Постанови ВП № 61724415 від 08.04.2020 про розшук майна боржника;
Постанови ВП № 61724415 від 07.04.2020 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження;
Постанови ВП № 61724415 від 07.04.2020 про відкриття виконавчого провадження поза межами строків визначених законом,
та не направлення Боржнику Постанови ВП № 61724415 від 08.04.2020 про арешт коштів.
2. Визнати неправомірними дії Заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Перепелиці А.В. щодо арешту майна боржника згідно Постанови ВП № 61724415 від 07.04.2020 та розшуку майна боржника згідно Постанови ВП № 61724415 від 08.04.2020.
3. Зобов`язати Заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Перепелицю А.В. скасувати Постанову ВП № 61724415 від 07.04.2020 про арешт майна боржника та Постанову ВП № 61724415 від 08.04.2020 про розшук майна боржника.
4. Визнати неправомірними дії Заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Перепелиці А.В. щодо арешту коштів на всіх рахунках КП «Управління житлово-комунального господарства».
5. Зобов`язати Заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Перепелицю А.В. скасувати Постанову ВП № 61724415 від 08.04.2020 про арешт коштів боржника.
6. Зобов`язати Заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Перепелицю А.В. зняти арешт з коштів на рахунку КП «Управління житлово-комунального підприємства» НОМЕР_1 в АТ «КБ «Глобус», накладений постановою ВП № 61724415 від 08.04.2020.
7. Визнати неправомірними дії Заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Перепелиці А.В. щодо звернення стягнення на кошти КП «Управління житлово-комунального господарства» на рахунках в АТ «КБ «Глобус».
13.          Скарга мотивована не направленням державним виконавцем у встановлений Законом строк копій постанов про відкриття виконавчого провадження, про арешт коштів, про розшук майна, про арешт коштів на рахунках, про приєднання виконавчого провадження до зведеного, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження; вчиненням дій спрямованих на звернення стягнення на кошти боржника без урахування того, що відносно останнього відкрито провадження у справі про банкрутство, а отже, в такому випадку, державний виконавець має враховувати положення Кодексу України з процедур банкрутства; накладення арешту на банківські рахунки, в тому числі на рахунок, з якого здійснюється виплата працівникам боржника заробітної плати, податків, обов`язкових платежів, що перешкоджає господарській діяльності КП «Управління житлово-комунального підприємства» та порушує права його працівників.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій.
14.          07.05.2020 ухвалою Господарського суду Київської області у справі №  911/378/17 задоволено частково зазначену вище скаргу боржника.
Визнано неправомірними дії Заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Перепелиці А.В. щодо не надсилання боржнику документів виконавчого провадження:
Постанови ВП № 61724415 від 08.04.2020 про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження;
Постанови ВП № 61724415 від 07.04.2020 про арешт майна боржника;
Постанови ВП № 61724415 від 08.04.2020 про розшук майна боржника;
Постанови ВП № 61724415 від 07.04.2020 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження;
Постанови ВП № 61724415 від 07.04.2020 про відкриття виконавчого провадження поза межами строків визначених законом та не направлення боржнику Постанови ВП № 61724415 від 08.04.2020 про арешт коштів.
Зобов`язано Заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Перепелицю А.В. зняти арешт з коштів на рахунку КП «Управління житлово-комунального підприємства» НОМЕР_1 в АТ «КБ «Глобус», накладений постановою ВП № 61724415 від 08.04.2020.
Визнано неправомірними дії Заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Перепелиці А.В. щодо вчинення заходів зі звернення стягнення на кошти КП «Управління житлово-комунального господарства» на рахунках в АТ «КБ "Глобус», без врахування приписів частини п`ятої статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ).
Визнано неправомірними дії Заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Перепелиці А.В. щодо розшуку майна боржника згідно Постанови ВП № 61724415 від 08.04.2020.
Зобов`язано Заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Перепелицю А.В. скасувати Постанову ВП № 61724415 від 08.04.2020 про розшук майна боржника.
У задоволенні скарги боржника на дії та рішення державного виконавця, Заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Перепелиці А.В., у частині визнання неправомірними дій Заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Перепелиці А.В. щодо арешту майна боржника згідно Постанови ВП № 61724415 від                07.04.2020 та зобов`язання Заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Перепелиці А.В. скасувати Постанову ВП № 61724415 від 07.04.2020 про арешт майна боржника відмовлено.
У задоволенні скарги боржника на дії та рішення державного виконавця, Заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Перепелиці А.В., у частині визнання неправомірними дій Заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Перепелиці А.В. щодо арешту коштів на всіх рахунках КП «Управління житлово-комунального господарства» та зобов`язання Заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Перепелиці А.В. скасувати Постанову ВП № 61724415 від 08.04.2020 про арешт коштів боржника відмовлено.
15.          Ухвала мотивована тим, що:
-          матеріали справи не містять доказів виконання державним виконавцем положень Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) відносно строків надсилання сторонам виконавчого провадження винесених ним постанов про відкриття виконавчого провадження, про арешт коштів, про розшук майна, про приєднання виконавчого провадження до зведеного, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження;
-          державним виконавцем не надано доказів вчинення заходів, спрямованих на огляд та опис майна, наявного за місцезнаходженням боржника, отже факт відсутності такого майна (транспортних засобів) не був встановлений на дату винесення постанови про розшук транспортних засобів. Тому суд дійшов висновку про обґрунтованість вимоги боржника про визнання неправомірними дій державного виконавця щодо винесення вказаної постанови, так як, наслідком таких дії (оголошення в розшук майна - транспортних засобів), виходячи з приписів статті 36 Закону, є перешкоджання господарській діяльності боржника, оскільки його транспортні засоби можуть бути задіяні в такій діяльності і тимчасове їх затримання та зберігання поліцією на спеціальних майданчиках чи стоянці призведе до негативних наслідків; додаткові витрати боржника пов`язані з розшуком майна та його зберіганням;
-          щодо винесення 07.04.2020 державним виконавцем постанови про арешт майна боржника в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, то з урахування того, що судом не встановлено негативних для господарської діяльності боржника наслідків від накладення арешту на його майно, та з огляду на відсутність обґрунтувань боржника його вимоги про визнання в зазначеній частині неправомірними дії державного виконавця, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги у вищевказаній частині;
-          враховуючи відсутність у матеріалах справи доказів наявності у державного виконавця відомостей станом на винесення постанови про арешт коштів боржника на всіх його рахунках щодо рахунків зі спеціальним режимом використання, звернення стягнення на кошти на яких заборонено законом, судом не встановлено наявності підстав для задоволення вимог боржника про визнання неправомірними дій Заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Перепелиці А.В. щодо арешту коштів на всіх рахунках КП «Управління житлово-комунального господарства», зобов`язання Заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Перепелиці А.В. скасувати Постанову ВП № 61724415 від 08.04.2020 про арешт коштів боржника;
-          відносно вимоги боржника про зобов`язання Заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Перепелиці А.В. зняти арешт з коштів на рахунку КП «Управління житлово-комунального підприємства» НОМЕР_1 в АТ «КБ «Глобус», накладений постановою ВП № 61724415 від 08.04.2020, суд першої інстанції вказав, що рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби. Тому, враховуючи подані боржником докази того, що рахунок № НОМЕР_1 в АТ «КБ «Глобус», на якому постановою ВП № 61724415 від 08.04.2020 накладено арешт на кошти боржника, є основним рахунком боржника, який використовується для проведення підприємством господарської діяльності, в тому числі для виплати заробітної плати, сплати податків, єдиного соціального внеску, інших зборів та обов`язкових платежів, суд дійшов висновку про необхідність задоволення цієї вимоги;
-          стосовно вимоги боржника про визнання неправомірними дії Заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Перепелиці А.В. щодо звернення стягнення на кошти КП «Управління житлово-комунального господарства» на рахунках в АТ «КБ «Глобус» суд зазначив, що всупереч нормам КУзПБ матеріали справи не містять доказів повідомлення державним виконавцем розпорядника майна боржника про вчинення заходів зі звернення стягнення на кошти боржника з метою примусового виконання рішення суду і тим більше звернення до суду з метою розгляду в межах розгляду справи про банкрутство КП «Управління житлово-комунального господарства» питання примусового виконання рішення у даній справі. Тому суд визнає неправомірними дії Заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Перепелиці А.В. щодо вчинення заходів зі звернення стягнення на кошти КП «Управління житлово-комунального господарства» на рахунках в АТ «КБ «Глобус», без врахування приписів частини п`ятої статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства.
16.          18.08.2020 постановою Північного апеляційного господарського суду у справі № 911/378/17 скасовано ухвалу Господарського суду Київської області від 07.05.2020 у справі № 911/378/17 в частині зобов`язання державного виконавця зняти арешт з коштів на рахунку КП «Управління житлово-комунального підприємства» НОМЕР_1 в АТ «КБ «Глобус», накладений постановою ВП № 61724415 від 08.04.2020. Прийнято у цій частині нове рішення. Відмовлено у задоволенні скарги боржника в частині зобов`язання державного виконавця зняти арешт з коштів на рахунку КП «Управління житлово-комунального підприємства» НОМЕР_1 в АТ «КБ "Глобус», накладений постановою ВП № 61724415 від 08.04.2020. У решті ухвалу Господарського суду Київської області від 07.05.2020 у справі № 911/378/17 залишено без змін.    
17.          Постанова обґрунтована тим, що виплата підприємством працівникам заробітної плати має пріоритет перед погашенням заборгованості іншим кредиторам підприємства. Накладення ж арешту на рахунок боржника, який призначений для виплати заробітної плати та інших виплат працівникам боржника, унеможливлює своєчасне здійснення таких виплат, що невідворотно призводить до порушення конституційних прав громадян, які працюють на підприємстві відповідача, на оплату праці. Тобто, рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби. Однак, в силу приписів статті 74 ГПК України доведення вказаних обставин покладено на особу, яка з відповідними вимогами звернулась. Тому не надання боржником жодного обґрунтування щодо суми грошових коштів, необхідних для виплати заробітної плати, а також не підтвердження тієї обставини, що арештований рахунок використовувався виключно з метою оплати праці та здійснення пов`язаних відрахувань, наявності інших рахунків, які використовуються з метою забезпечення господарської діяльності підприємства, або інших обставин, які підтверджують неможливість використання арештованого рахунку для ведення господарської діяльності, можуть свідчити про зловживання боржником своїми правами та про безпідставне звільнення від обв`язку виконання судового рішення, що є неприпустимим, тому наведені боржником доводи не є достатніми для задоволення його скарги в цій частині.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ.
А.           Доводи особи, яка подала касаційну скаргу.
18.          15.09.2020 (згідно з поштовою відміткою на конверті «Укрпошта Експрес») до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду КП «Управління житлово-комунального господарства» подало касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.08.2020 та залишити в силі ухвалу Господарського суду Київської області від 07.05.2020 у справі №  911/378/17.
19.          У касаційній скарзі посилання зроблені на неправильне застосування норм матеріального права, зокрема статей 190-193 ЦК України, 66, 139 ГК України, частини чотирнадцятої статті 39 та частини п`ятої статті 41 КУзПБ.
При цьому скаржник вказує, що в оскарженій постанові суду апеляційної інстанції застосовані норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеному в постанові Верховного Суду від 10.09.2018 у справі № 905/3542/15.

Б.           Доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу.
20.          18.12.2020 до Верховного Суду від ТОВ «Екоенергогенерація» надійшов відзив на касаційну скаргу КП «Управління житлово-комунального господарства», в якому з посиланням на правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права наведено прохання відмовити у задоволенні цієї касаційної скарги та залишити без змін оскаржену постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.08.2020.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ.
А. Щодо суті касаційних скарг.
21.          Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, здійснивши перевірку правильності застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, зазначає про таке.
22.          Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
23.          Так, відповідно до положень частини першої статті 300 ГПК України Верховний Суд розглядає доводи касаційних скарг тільки в частині, що стала підставою для відкриття касаційного провадження, тобто з підстав того, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
24.          За приписами пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
25.          В оскарженій постанові суд апеляційної інстанції розглядав питання правомірності/неправомірності дій державного виконавця при здійсненні виконавчого провадження за умови перебування боржника у процедурі розпорядження його майном та застосування до спірних правовідносин положень частини п`ятої статті 41 КУзПБ.
26.          При цьому дійшов висновку, що рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби. Однак, в силу приписів статті 74 ГПК України доведення вказаних обставин покладено на особу, яка з відповідними вимогами звернулась. Тому не надання боржником жодного обґрунтування щодо суми грошових коштів, необхідних для виплати заробітної плати, а також не підтвердження тієї обставини, що арештований рахунок використовувався виключно з метою оплати праці та здійснення пов`язаних відрахувань, наявності інших рахунків, які використовуються з метою забезпечення господарської діяльності підприємства, або інших обставин, які підтверджують неможливість використання арештованого рахунку для ведення господарської діяльності, можуть свідчити про зловживання боржником своїми правами та про безпідставне звільнення від обв`язку виконання судового рішення, що є неприпустимим, тому наведені боржником доводи не є достатніми для задоволення його скарги в цій частині.
27.          Скаржник у касаційній скарзі послався на те, що суд в оскаржуваній постанові не врахував висновків Верховного Суду, викладених у постанові Верховного Суду від 10.09.2018 у справі № 905/3542/15. 
28.          Із цього приводу судова колегія відзначає, що за змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
29.          Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
30.          Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23.10.1996; «Brualla Gomes de la Torre v. Spain» від 19.12.1997).
31.          Оцінюючи доводи скаржника, колегія суддів враховує, що в постановах Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2018 у справі № 305/1180/15-ц (абзац 18), від 19.06.2018 у справі № 922/2383/16 (пункт 5.5), від 12.12.2018 у справі № 2-3007/11 (абзац 20), від 16.01.2019 у справі № 757/31606/15-ц (абзац 18), зазначено що подібність правовідносин (про яку йдеться в статті 287 ГПК України), означає, зокрема, тотожність об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06.09.2017 у справі № 910/3040/16.
32.          При цьому, під судовими рішеннями у справах зі спорів, що виникли з подібних правовідносин, слід розуміти, зокрема, такі, де аналогічними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин. З`ясування подібності правовідносин у рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається з урахуванням обставин кожної конкретної справи.
33.          Судова колегія зауважує, що справа № 905/3542/15, на яку зроблено посилання в касаційній скарзі, стосується питання вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти відповідача у тій справі та оскарження дій приватного виконавця, які полягали у прийнятті до примусового виконання ухвали Донецького апеляційного господарського суду від 25.01.2018 про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти відповідача. При цьому Верховним Судом у постанові від 10.09.2018 у справі № 905/3542/15 висвітлено правову позицію щодо відкриття виконавчого провадження за місцезнаходженням безготівкових коштів, чого не мало місця у справі, що нині розглядається, а також проаналізовано застосування судами положень статей 22, 23, 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», статей 3, 7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», які взагалі не застосовувалися судом апеляційної інстанції у цій справі.
34.          Зважаючи на наведене, посилання скаржника на викладені Верховним Судом в постанові у справі № 905/3542/15 висновки не можуть розглядатися як підстави касаційного оскарження ухвалених у даній справі судових рішень, оскільки такі висновки зроблені щодо правовідносин, які не є подібними до правовідносин у справі № 911/378/17, вони відрізняються предметом спору, підставами позову, змістом позовних вимог та встановленими фактичними обставини.
35.          Отже, скаржником у касаційній скарзі не підтверджено необхідності врахування судом апеляційної інстанції у цій справі висновків Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладених в постанові від 10.09.2018 у справі № 905/3542/15, оскільки не доведено подібності відповідних правовідносин.
36.          Відповідно до пункту 5 частини першої статті 296 ГПК суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.
Б.           Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.
37.          Доводи скаржника про те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, не знайшли свого підтвердження, а тому Верховний Суд дійшов висновку про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою КП «Управління житлово-комунального господарства» за вх. № 8120/2020 на підставі пункту 5 частини першої статті 296 ГПК України. 

          Керуючись статтями 234, 235, 287, 296 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1.          Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» за вх. №  8120/2020 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.08.2020 у справі №  911/378/17.

2.          Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                     В.Г. Пєсков
Судді                                                                                                         С.В. Жуков
                                                                                                    В.Я. Погребняк