22-ц/804/3076/20 
                                                                                263/5134/20 
                                               
Головуючий у І інстанції Киян Д.В. Єдиний унікальний номер 263/5134/20     
Номер провадження 22-ц/804/3076/20
Доповідач Барков В.М.

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

29 жовтня 2020 року  м. Маріуполь

Донецький апеляційний суд в складі:
головуючого судді Баркова В.М.,
суддів   Мальцевої Є.Є.,
Принцевської В.П.,
секретар  Грішко С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення  Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 серпня 2020 року у справі за заявою  ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Управління пенсійного фонду України Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року  позивач ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області із заявою, в якій просила встановити факт перебування на утриманні чоловіка ОСОБА_2 з червня 2017 року по день його смерті.
В обґрунтування заяви зазначала, що 10 листопада 1995 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . За час перебування в шлюбі заявниця була зареєстрована за іншою, ніж чоловік, адресою: АДРЕСА_1 . Проте вони мешкали однією родиною та проживали разом за місцем реєстрації чоловіка: АДРЕСА_2 , що підтверджується актами про спільне проживання та довідкою про склад сім`ї. Тому просила суд встановити факт її перебування на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки Управлінням пенсійного фонду України Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві їй було усно відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку із втратою годувальника. Підставами відмови слугувала невідповідність довідки з місця проживання про перебування членів на утриманні померлого (загиблого годувальника) не дивлячись на те, що така довідка у неї є і факт сумісного проживання на утриманні чоловіка такою довідкою встановлений.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 серпня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на незаконність, необґрунтованість рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 серпня 2020 року,  просила його скасувати та ухвалити нове, яким її вимоги задовольнити.
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що факт перебування на утриманні чоловіка підтверджений довідкою про розмір пенсії від 04.12.2019 р. за № 23560, з якої вбачається, що розмір її пенсії становив 1 638 грн. на місяць, який значно менше пенсії чоловіка, яка складала приблизно 7 000 грн. Однак, суд першої інстанції не взяв це до уваги.
Відзив на апеляційну скаргу не надано. Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Сторони в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином судовими повістками, тому суд відповідно до положень ст. 372 ЦПК України розглянув справу без їх участі без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин та інші.
У відповідності з вимогами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 10.11.1995 року уклали шлюб, який зареєстровано Жовтневому відділі реєстрації актів громадського стану м. Маріуполя, актовий запис 777. (а.с.6)
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 06.08.2019 р. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складений відповідний актовий запис № 1763. (а.с 7)
Згідно з інформаційною довідкою відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг «Про останнє місце реєстрації померлого» від 15.08.2019 р. № 18-1470690, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 13.04.1983 року по 15.08.2019 р. був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та знятий з реєстрації у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8).
Відповідно до акту про фактичне проживання, виданого КСН «Шевченківський» 04.12.2019 р. ОСОБА_1 , 1959 року народження, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 фактично мешкала за адресою: АДРЕСА_2 , разом з ОСОБА_2 станом на 03.08.2019 р. (а.с. 10)
Згідно з актом про фактичне проживання від 15.11.2019 р., виданого КСН «Шевченківський», ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 разом з сином ОСОБА_4 , що також підтверджується довідкою про склад сім`ї, виданої 04.12.2019 р. КСН «Шевченківський» (а.с. 9).
Відмовляючи у задоволені заяви, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не було доведено належними доказами того, що вона дійсно перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 .  
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 2 ст. 76 ЦПК України, ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
У пункті 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.
Таким чином у справі про встановлення факту перебування на утриманні заявник має довести не лише сумісне проживання з померлим, а й знаходження на його утриманні.
У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Докази подаються сторонами  та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст.ст. 83, 84 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.  У клопотанні повинно бути зазначено:
1) який доказ витребовується;
2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;
3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;
4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.
У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребує відповідні докази.
Як вбачається з матеріалів справи, Головне управління пенсійного фонду України в Донецькій області відмовило ОСОБА_5 у наданні інформації про розмір пенсії ОСОБА_2 із посиланням на Закон України «Про захист персональних даних від 01.06.2010 р. за № 2297-VI (а.с 11).
Однак, з клопотанням про витребування довідки про розмір пенсії свого померлого чоловіка заявниця до суду першої інстанції не зверталась, довідку про отримані доходів суду не надала та просила справу розглянути за її відсутності, а відтак суд першої інстанції був позбавлений можливості встановити факт утримання ОСОБА_2 за життя своєї дружини ОСОБА_5 .
Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, фактично зведені до посилання на ті обставини, які були предметом розгляду в суді першої інстанції і яким суд надав відповідну правову оцінку.
Судове рішення ухвалене з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 серпня 2020 року – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови складено 03 листопада 2020 року.

Судді       В.М. Барков

Є.Є. Мальцева

В.П. Принцевська