УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №278/2280/20 Головуючий у 1-й інст. Зубчук І. В. 
Категорія ст. 172-15 ч.2 КУпАП Доповідач Кіянова С. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року Житомирський апеляційний суд 
в складі: 
судді судової палати у кримінальних справах Кіянової С.В.,
за участю:
особи, яка притягнута
до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в м. Житомирі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , на постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 12 жовтня 2020 року, -

в с т а н о в и в :
Цією постановою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, працюючого начальником служби тилу військової частини  НОМЕР_1 , проживаючого за адресою:  АДРЕСА_1 , -
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень.
В постанові суду зазначено, що 21 червня 2020 року військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , будучи черговим роти в умовах особливого періоду, неналежно виконував покладені на нього службові обов`язки, не контролював за особовим складом, а саме військовослужбовцями строкової служби, що дало можливість підлеглому особовому складу проводити час на власний розсуд, чим вчинив недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.172-15 КУпАП.
Враховуючи, встановлені обставини, суд першої інстанції дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, а саме недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, доведена та наклав на нього стягнення у вигляді штрафу.
В апеляційній скарзі особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку із закінчення строків накладення стягнення, встановленого ч.2 ст.38 КУпАП. Вважає постанову суду незаконною та необгрунтованою, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного та всебічного дослідження фактичних обставин справи. Зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення від 28 липня 2020 року внесені недостовірні відомості про те, що через невиконання ним службових обов`язків, не проведення заходів вихідного дня та контролю за особовим складом строкової військової служби стало можливо підлеглому особовому складу проводити час на власний розсуд, оскільки ним було проведено всі 10 заходів, передбачених Планом проведення вихідного дня на 21.06.2020 року. Крім того, зазначає, що саме він виявив стан сп`яніння у військовослужбовців строкової служби, доповів про це старшому керівнику по службі та вживав заходів по припиненню порушень Статуту військовослужбовцями. Вказує, що поза увагою суду першої інстанції залишився той факт, що за результатами службового розслідування вказаних подій, він вже поніс покарання у дисциплінарному порядку через пониження у військовому званні на одну ступінь, а також шляхом позбавлення премії за липень 2020 року (4562, 04 грн). Вважає, що судом першої інстанції при постановленні рішення було порушено ст.38 КУпАП, а саме строки притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки подія відбулася 21 червня 2020 року, а адміністративне стягнення накладено судом 12 жовтня 2020 року, тобто через 3 місяці та 21 день. Посилається на те, що повний текст оскаржуваної постанови від 12 жовтня 2020 року він отримав лише 10 листопада 2020 року, а тому вважає строк на її оскарження пропущеним з поважних причин. 
Апеляційний суд вважає за можливе поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови суду, оскільки останній не був присутній при проголошенні повного тексту постанови, копію оскаржуваної постанови від 12 жовтня 2020 року отримав 10 листопада 2020 року, з апеляційною скаргою звернувся 18.11.2020 року. 
Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_1 в часткове підтримання апеляційної скарги з наведених у ній мотивів, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 уточнив вимоги своєї апеляційної скарги, пояснив, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП, визнає та просив закрити провадження у зв`язку із спливом строків накладення адміністративного стягнення.
Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Таким чином, враховуючи уточнені вимоги апеляційної скарги, апеляційний суд не переглядає постанову місцевого суду в частині доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 21 червня 2020 року військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , будучи черговим роти в умовах особливого періоду, неналежно виконував покладені на нього службові обов`язки, не контролював за особовим складом, а саме військовослужбовцями строкової служби, що дало можливість підлеглому особовому складу проводити час на власний розсуд, чим вчинив недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.172-15 КУпАП (а.с. 1-6).
Таким чином, зазначена в протоколі подія мала місце 21.06.2020 року.
Відповідно ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.
Враховуючи, що недбале ставлення військової службової особи до військової служби характеризується вчиненням одноразової дії та здійснюється в певний час, то вчинене ОСОБА_1 правопорушення не можна вважати триваючим.
Вказані вимоги закону залишилися поза увагою судді місцевого суду, який своєю постановою від 12.10.2020 року визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП, та наклав на останнього відповідне стягнення за межами строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Отже, при апеляційному перегляді справи було встановлено, що на момент винесення оскаржуваної постанови, строки передбачені ст. 38 КУпАП, закінчені, а тому суд безпідставно наклав стягнення на ОСОБА_1 .
Згідно вимог п.7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
На підставі викладеного, постанова суду в частині накладення стягнення підлягає скасуванню, а провадження – закриттю на підставі п.7 ст. 247 КУпАП. 
Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

                               п о с т а н о в и в : 

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Житомирського районного суду Житомирської області від 12 жовтня 2020 року.
Апеляційну скаргу особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності -  ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 12 жовтня 2020 року щодо  ОСОБА_1 в частині накладення стягнення скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
В іншій частині постанову залишити без зміни. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати у кримінальних справах 
Житомирського апеляційного суду         С.В. Кіянова