ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 р.	Справа № 480/4975/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Донець Л.О.,
Суддів: Мінаєвої О.М. ,  Кононенко З.О. ,
за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу   міста Київ Клітченко Оксани Анатоліївни на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.08.2020 (головуючий суддя І інстанції: І.Г. Шевченко)  по справі              № 480/4975/20
за позовом  ОСОБА_1    
до приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Клітченко Оксани Анатоліївни, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд"   
про визнання протиправною та скасування постанови,
ВСТАНОВИВ:
06.08.2020, ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до  приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Клітченко Оксани Анатоліївни (далі – відповідач), в якому  просить суд  визнати протиправною та скасувати постанову  відповідача від 27.07.2020 про відкриття  виконавчого провадження ВП №62657430 стосовно позивача під час примусового виконання виконавчого надпису № 4240, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального  округу Горай О.С. 03.07.2020 на суму 16905,59 грн.
Рішенням Сумського  окружного адміністративного суду від 27.08.2020 у справі №480/4975/20  позовну заяву задоволено.
Визнано протиправною та скасовано постанову відповідача  про відкриття виконавчого провадження від 27.07.2020 ВП №62657430 з приводу примусового виконання виконавчого напису №4240 від 03.07.2020, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського  нотаріального округу Горай О.С.
Відповідач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції, з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні  позову.
В обґрунтування апеляційної скарги  посилається на неповне з`ясування  судом  першої інстанції обставин справи, недотримання норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної  скарги рішення суду першої інстанції, вважає, що  апеляційна  скарга відповідача підлягає    задоволенню,  з наступних підстав. 
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 07.07.2020 до відповідача надійшла заява від представника ТОВ «Фінансова компанія «Аланд»  про примусове  виконання  виконавчого напису про стягнення з позивача коштів у розмірі 16905,59 грн.
27.07.2020 прийнято постанову про відкриття  виконавчого провадження з примусового виконання  виконавчого напису №4240  від 03.07.2020.
Суд першої інстанції, під час задоволення позову, зазначив про те, що відповідачем не дотримано вимоги ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» та без достатніх та не правових підстав відкрито виконавче провадження не за місцем  проживання, перебування боржника-фізичної особи або знаходження його майна, а в іншому виконавчому окрузі, у зв`язку з чим оскаржувана постанова про відкриття  виконавчого провадження ВП №6265743 не може відповідати  критеріям правомірності, встановлених в ч.2 ст.2 КАС України.
Колегія суддів не погоджується з  такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
У відповідності до  ч.1, ч.2 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.
Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.
Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
На підставі ч.1, ч.2 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення (у разі якщо виконавчі провадження про стягнення коштів з одного боржника відкрито у кількох органах державної виконавчої служби, якщо боржник та його майно перебувають на території адміністративно-територіальних одиниць, віднесених до підвідомчості різних органів державної виконавчої служби, тощо), або у разі виконання зведеного виконавчого провадження в органах державної виконавчої служби можуть утворюватися виконавчі групи в порядку, визначеному Міністерством юстиції України.
У разі хвороби державного виконавця, його перебування у відрядженні чи відпустці, звільнення чи відсторонення від посади державного виконавця, включення державного виконавця до складу виконавчої групи при іншому органі державної виконавчої служби, відводу (самовідводу) державного виконавця, наявності інших обставин, що ускладнюють виконання рішення, виконавче провадження може бути передане від одного державного виконавця до іншого.
Згідно до  ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону:
за заявою стягувача про примусове виконання рішення;
за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді;
якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом;
якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом;
у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.
Аналізуючи викладені вище норми, колегія суддів дійшла до висновку про те, що  на  відповідача не покладений обов`язок  перевіряти місцезнаходження боржника, що зазначив стягувач у своїй заяві та виконавчому документі. Право  вибору місця відкриття виконавчого провадження між  кількома  органами  державної виконавчої служби належить стягувачу.
Аналогічна правова позиція висловлена у  постанові Верховного Суду від 29.04.2020 у справі №826/15676/16;  ухвалі Верховного Суду від 25.01.2019 у справі №511/1342/17.
Частина 5 ст. 242 КАС України встановлює, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За  змістом виконавчого напису №4240  від 03.07.2020, вчиненого  приватним нотаріусом  Житомирського міського нотаріального  округу  Горай Олегом Станіславовичем: стягнуто з позивача кошти у розмірі 16905,59 грн, як з боржника за кредитним договором від 28.01.2014 №007-18513-280114, укладеного з публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків  якого на підставі договору відступлення права вимоги за кредитним договором від 26.01.2018 є – ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», а правонаступником  усіх прав та обов`язків  ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» згідно договору відступлення права вимоги за кредитним договором  від 14.05.2020 – ТОВ «Фінансова компанія «Аланд».
Вказаний вище нотаріальний напис визначав  місце реєстрації  боржника – позивача:   АДРЕСА_1 та його  адресою проживання: АДРЕСА_2 .
Стягувачем обраний  відповідач з тих підстав, що його виконавчий округ є м.Київ, та  адреса  місцезнаходження позивача: 02088, м.Київ, пров. 1-й Польовий, буд.7, кв.58, вказана у  виконавчому документі – нотаріальному написі.
За цим, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача є обґрунтованою, відповідач прийняв постанову про відкриття з дотриманням передбачених чинними законодавством норм.
У відповідності до п.3 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.
На підставі  ч.5 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби.
Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України.
Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.
Посилання суду першої інстанції  на неврахування відповідачем приписів  п.3 ч.3 ст.18,   ч.5 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» та прийняття постанови про відкриття  виконавчого провадження без  перевірки місця реєстрації позивача, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки вказані норми не покладають на відповідача таких обов`язків.
Колегія суддів звертає увагу на те, що п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає право одержання інформації з метою захисту саме інтересів стягувача.
Абзац 2 ч. 5 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», навпаки, надає відповідачу – приватному виконавцю право вчиняти дії щодо проведення перевірки інформації про наявність боржника чи майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі або для цього укласти договір з іншим приватним виконавцем, але вже після відкриття виконавчого провадження. 
З огляду на це та на відсутність в ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» обов`язку у приватного виконавця перевіряти адресу реєстрації боржника під час відкриття виконавчого провадження та можливості вчинення приватним виконавцем на всій території України виконавчої дії (ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження»), колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги обґрунтованими. 
За цим, колегія суддів вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.  
Суд першої інстанції  під час прийняття судового рішення  допустив порушення норм матеріального права, а саме: ст.ст.18, 24, 26 Закону України «Про виконавче провадження», тому судове рішення підлягає скасуванню, а апеляційна скарга – задоволенню.
Відповідно до приписів ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У відповідності до п.2 ч.2 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Клітченко Оксани Анатоліївни - задовольнити.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.08.2020 по справі                           № 480/4975/20 - скасувати з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позову. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Л.О. Донець	
Судді	   	О.М. Мінаєва    З.О. Кононенко