УХВАЛА

12 листопада 2020 року 
м. Київ
справа № 1.380.2019.004393
адміністративне провадження № К/9901/20991/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Васильєвої І.А.,
суддів: Гончарової І.А., Юрченко В.П.,
перевіривши матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.11.2019, постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2020 та додаткову постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.03.2020 у справі №1.380.2019.004393 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, визнання протиправними і скасування вимог про сплату боргу,

УСТАНОВИВ:
20.08.2020 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.11.2019, постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2020 та додаткову постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.03.2020 у справі №1.380.2019.004393.
Ухвалою Верховного Суду від 09.09.2020 касаційну скаргу залишено без руху, надано скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії ухвали про залишення касаційної скарги без руху для усунення недоліків касаційної скарги шляхом зазначення підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України підстави (підстав). Копію вказаної ухвали скаржником одержано 17.09.2020.
28.09.2020 до Верховного Суду надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги.
Головним управлінням ДПС у Львівській області вказано, що відповідно до пункту 3 частини 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України підставою касаційного оскарження спірної ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду є відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах. Відповідно до частини 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України підставою касаційного оскарження судових рішень, вказаних у частині 3 цієї статті є неправильне застосування норм матеріального права, а саме частини 5 статті 45 Бюджетного кодексу України, статті 38 Податкового кодексу України, статті 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».
Розглянувши вказану заяву колегія суддів зауважує наступне.
Головним управлінням ДПС у Львівській області подано касаційну скаргу на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.11.2019, постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2020 та додаткову постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.03.2020 у справі №1.380.2019.004393. Разом з цим, в заяві про усунення недоліків касаційної скарги скаржник зазначає ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду, без вказання дати та номеру справи.
Слід зазначити, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та/або апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.
В ухвалі від 11.09.2020 Верховним Судом вказано, що касаційна скарга містить опис обставин справи та формулювання незгоди з оскаржуваним судовим рішенням з посиланням на норми законодавства, які регулюють спірні правовідносини. Разом з тим, у касаційній скарзі не зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав) з посиланням на неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права
Наведені скаржником в заяві про усунення недоліків обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень не є достатніми для відкриття касаційного провадження у справі.
Враховуючи вищезазначене, Суд приходить до висновку, що скаржником не викладені передбачені частиною 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку, тобто не усунуто недоліки касаційної скарги, встановлені в ухвалі від 11.09.2020.
Відповідно до частини 2 статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Згідно положень пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. 
Враховуючи викладене, та в зв`язку з невиконанням вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху, касаційна скарга підлягає поверненню.
Керуючись статтями 169, 328, 332, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 

УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.11.2019, постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2020 та додаткову постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.03.2020 у справі №1.380.2019.004393 повернути особі, яка її подала.
Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 Кодексу адміністративного судочинства України.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не може бути оскаржена.

Судді:                                                                         І.А. Васильєва
                                                                                І.А. Гончарова
                                                                                В.П. Юрченко