ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/5621/17                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Смолій І.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  07 жовтня 2020 року                                                                              м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді:                                                   Кузьмишиної О.М.,
суддів:                                                                       Федотова І.В., Чаку Є.В.,

за участю секретаря судового засідання Білоус А.С.
представника позивача: Ярошенка С.М., 
представника відповідача: Балабан Д.О.;
третіх осіб: Ярошенка С.М. (від ОСОБА_2 ), Болдіна В.В. (від АТ «Укртрансгаз»)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), АТ «Укртрансгаз» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 травня 2020 року про закриття провадження у справі за адміністративним позовом Народного депутата України ОСОБА_4 до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), треті особи - ОСОБА_2 , АТ «Укртрансгаз» про визнання протиправною, незаконною та скасування постанови в  частині,

ВСТАНОВИВ:
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся Народний депутат України ОСОБА_4 (надалі також - позивач) з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі також - відповідач), треті особи ОСОБА_2 (надалі також - третя особа-1), АТ "Укртрансгаз" (надалі також - третя особа-2) про визнання протиправною, незаконною та скасування постанови в частині.
Позовна заява мотивована тим, що   НКРЕКП, скасовуючи постанову НКРЕКП від 28.03.2017 р. № 348 лише в частині (рядок 8-52 додатку до цієї Постанови) діяла всупереч прийнятому одноголосно усному рішенню на відкритому засіданні НКРЕКП від 10.04.2017 р., а відтак порушила порядок та спосіб, передбачений статтею 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» оформлення у Постанові усного рішення НКРЕКП про скасування деяких Постанов НКРЕКП, що є підставою для визнання протиправною Постанови НКРЕКП від 10.04.2017 р. № 494 в частині скасування рядків 8-52 Постанови НКРЕКП від 28.03.2017 р. № 348.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.04.2017 року було вжито заходи забезпечення позову, а саме зупинено дію Постанови НКРЕКП від 28.03.2017 року №348 "Про встановлення тарифів на послуги транспортування природного газу для споживачів України для точок входу і виходу для ПАТ "Укртрансгаз".
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.08.2017 року,   залишеною без змін   постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2019 року,   адміністративний позов задоволено повністю.
Рішення судів мотивовані тим, що   п. 1 Постанови № 494 НКРЕКП фактично внесено зміни в постанову НКРЕКП від 28.03.2017 року № 348 "Про встановлення тарифів на послуги транспортування природного газу для споживачів України для точок входу і точок виходу для ПАТ "Укртрансгаз", а не скасовано її в цілому. Таким чином,   НКРЕКП порушила порядок та спосіб, передбачений статтею 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» щодо оформлення у Постанові усного рішення НКРЕКП про скасування деяких Постанов НКРЕКП.
Постановою Верховного Суду від 06.11.2019 р. касаційні скарги АТ "Укртрансгаз" та НКРЕКП задоволено частково. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.08.2017 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2019 року по справі № 826/5621/17 скасовано. Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.12.2019 року адміністративну справу № 826/5621/17 прийнято до провадження.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.05.2020 р. клопотання представника позивача про закриття провадження у справі № 826/5621/17 задоволено. Провадження у адміністративній справі № 826/5621/17 за позовом Народного депутата України ОСОБА_4 до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, треті особи ОСОБА_2 , АТ «Укртрансгаз» про визнання протиправною, незаконною та скасування постанови в частині закрито.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, АТ «Укртрансгаз» та НКРЕКП подано апеляційні скарги, в яких вони просять скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Апеляційні скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, оскільки вважає, що для застосування п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України та закриття провадження у справі необхідна така сукупність певних фактів, а саме: оскаржувані порушення самостійно виправлені суб`єктом владних повноважень, а також мають бути відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання таких дій чи бездіяльності протиправними.
Апелянти зазначають, що постанова НКРЕКП від 21.12.2018 р. № 2001 приймалась відповідачем не на усунення порушень допущених при прийнятті постанови НКРЕКП від 10.04.2017 р., а у зв`язку із встановленням НКРЕКП інших тимчасових тарифів для АТ «Укртрансгаз» на послуги транспортування природного газу для точок вході і виходу в/з газотранспортну (ої) систему (и).
Також апелянти вказують на те, що суд першої інстанції не з`ясував повно та всебічно обставини у справі та проігнорував доводи та аргументи НКРЕКП та АТ «Укртрансгаз», що постанова НКРЕКП від 28.03.2017 р. № 348, яка на момент прийняття оскаржуваної ухвали втратила свою чинність, не була та не є предметом спору у цій справі, відповідно її зупинення було порушенням норм процесуального права. Вважають, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню.
Представник позивача та третьої особи 1 в судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційних скарг та просили суд залишити їх без задоволення.
Представник відповідача та третьої особи 2 в судовому засіданні підтримали апеляційні скарги та просили суд їх задовольнити.
У відповідності до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, а ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що об`єктом дослідження в адміністративній справі є п. 1 Переліку постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, що скасовуються, затвердженого постановою НКРЕКП від 10.04.2017 року № 494, яким скасовано частково постанову НКРЕКП від 28.03.2017 року № 348 "Про встановлення тарифів на послуги транспортування природного газу для споживачів України для точок входу і точок виходу для ПАТ "Укртрансгаз".
Постановою від 21.12.2018 року № 2001 "Про встановлення тимчасових тарифів для AT "Укртрансгаз" на послуги для точок входу і виходу на перший рік другого регуляторного періоду та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов НКРЕКП" пункт 1 Переліку постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, що скасовуються, затвердженого постановою НКРЕКП від 10.04.2017 року № 494, виключено.
Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що наразі відсутній предмет спору, оскільки оскаржуваний пункт було виключено із оскаржуваної постанови НКРЕКП.
Крім того, суд зазначив, що пунктом 2 Додатку 3 до Постанови від 21.12.2018 року № 2001 Постанова НКРЕКП від 28.03.2017 року № 348 "Про встановлення тарифів на послуги транспортування природного газу для споживачів України для точок входу і точок виходу для ПАТ "Укртрансгаз" визнана такою, що втратила чинність.
Статтею 238 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.
З урахуванням вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що НКРЕКП самостійно виправила порушення прав та інтересів позивача шляхом прийняття постанови НКРЕКП від 21.12.2018 року № 2001 «Про встановлення тимчасових тарифів для AT «Укртрансгаз» на послуги для точок входу і виходу на перший рік другого регуляторного періоду та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов НКРЕКП".
Також, суд звернув увагу, що дія постанови НКРЕКП від 28.03.2017 року №348 була зупинена відповідно до ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.04.2017 року, а відтак зупинена можливість і застосовувати тарифи на послуги транспортування природного газу для споживачів України для точок входу і виходу для ПАТ "Укртрансгаз", які визначені у Постанові НКРЕКП від 28.03.2017 року №348. Таким чином, нарахування будь-якої плати за попередні періоди на послуги транспортування природного газу для споживачів України для точок входу і виходу для ПАТ "Укртрансгаз" із застосуванням тарифів зупиненої Постанови НКРЕКП від 28.03.2017 року №348 є таким, що не відповідає законодавству України.
Апелянт зазначає, що судом першої інстанції неправомірно враховано ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.04.2017 року, якою було вжито заходи забезпечення позову, а саме зупинено дію Постанови НКРЕКП від 28.03.2017 року № 348 "Про встановлення тарифів на послуги транспортування природного газу для споживачів України для точок входу і виходу для ПАТ "Укртрансгаз", оскільки вона не була предметом розгляду справи, відповідно її зупинення було порушенням норм процесуального права.
Колегія суддів не приймає до уваги вказане посилання, оскільки незважаючи на скасування постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2020 р. заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.04.2017 р. у справі № 826/5621/17, дія постанови НКРЕКП від 28.03.2017 року №348 "Про встановлення тарифів на послуги транспортування природного газу для споживачів України для точок входу і виходу для ПАТ "Укртрансгаз" була зупинена до 09.06.2020 р. 
Оскільки заходи забезпечення позову діяли до 09.06.2020 р. та були вжиті в рамках даної справи, а п. 1 Переліку постанов НКРЕКП, що скасовуються, затвердженого постановою НКРЕКП від 10.04.2017 року №   494 виключено 21.12.2018, згідно з постановою «Про встановлення тимчасових тарифів для АТ   «Укртрансгаз» на послуги транспортування природного газу для точок входу і точок виходу на перший рік другого регуляторного періоду та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов НКРЕКП № 2001, відповідно суд першої інстанції правомірно взяв її до уваги.
Указом Президента України від 10.09.2014 року № 715/2014 затверджено Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі - Положення № 715/2014).
Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), є державним колегіальним органом, підпорядкованим Президентові України і підзвітним Верховній Раді України.
Відповідно до п. п. 1, 2 вказаного Положення НКРЕКП є органом державного регулювання діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг.
НКРЕКП у своїй діяльності керується   Конституцією   та законами України, актами Президента України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також цим Положенням.
Згідно із п. 6 Положення № 715/2014 НКРЕКП для забезпечення виконання покладених на неї завдань і функцій має право, зокрема, приймати у межах своєї компетенції рішення, що є обов`язковими до виконання суб`єктами природних монополій; приймати в межах своєї компетенції рішення, що є обов`язковими для виконання суб`єктами природних монополій; приймати з питань, що належать до компетенції НКРЕКП, нормативно-правові акти, контролювати їх виконання.
Апелянти зазначають, що постанова НКРЕКП від 21.12.2001 приймалась відповідачем не на усунення порушень, допущених при прийнятті постанови НКРЕКП від 10.04.2017 р. № 494, а у зв`язку із встановленням НКРЕКП інших тимчасових тарифів для АТ «Укртрансгаз» на послуги транспортування природного газу для точок входу та виходу в/з газотранспортну (ої) систему(и).
Колегія суддів критично оцінює вказане посилання, оскільки НКРЕКП не було визнано нечинним п. 1 Переліку постанов НКРЕКП послуг, що скасовуються, затвердженого постановою НКРЕКП від 10.04.2017 року № 494, у зв`язку із затвердженням нових тарифів,   а було виключено вказаний пункт, що свідчить про те, що застосування цієї норми в подальшому для визначених в ній тарифів є неможливим.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що під втратою сили юридичного акта слід розуміти процес позбавлення здатності породжувати юридичні наслідки шляхом його усунення із системи правових регуляторів, що проявляється у прийнятті уповноваженим суб`єктом рішення у передбаченій законом формі шляхом його виключення.
За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі. Цей принцип закріплений у частині 1   статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той   закон   або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої   статті 58 Конституції України   (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 09.02.1999 №1-7рп/1999).
Отже, під виключенням пункту рішення НКРЕКП, який передбачав встановлення відповідних тарифів для суб`єктів господарювання, слід розуміти волевиявлення уповноваженого суб`єкта, що легалізоване у встановленій законом правотворчій або іншій формі, про визнання завершеності регулятивної функціональності акта та виключення його подальшої реалізації або скасування попередніх результатів.
Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає у тому, щоб рішення було прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці всіх фактів та обставин, що мають значення.
Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені  Конституцією   та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед  законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Отже, з наведеного випливає висновок, що з 21.12.2018 р. застосування положень постанови НКРЕКП від 28.03.2017 р. № 348, посилання на яку містилося в постанові від 10.04.2017 р. № 494 «Про скасування деяких постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», є неможливим у зв`язку із відсутністю такого положення.
Крім того, апелянт посилається на незрозумілість висновків суду першої інстанції щодо передачі функцій з надання послуг транспортування природного газу для споживачів України для точок входу і виходу передана від ПАТ «Укртрансгаз» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України», що, як зазначив суд першої інстанції, в свою чергу додатково вказує на можливість повного відновлення законних прав та інтересів позивача без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.
З вказаного приводу слід зазначити, що постановою Кабінету Міністрів України від 18.09.2019 р. № 840 на виконання зобов`язань України в рамках Енергетичного Співтовариства та відповідно до  ст. 27  Закону України "Про ринок природного газу" Кабінетом Міністрів України затверджено План заходів з виконання вимог щодо відокремлення і незалежності оператора газотранспортної системи.
Пунктом 5 визначено необхідність розроблення та подання на погодження Кабінету Міністрів України проекту договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" у розмірі 100 відсотків статутного капіталу між АТ «Укртрансгаз» та АТ «Магістральні газопроводи України» з відкладальною умовою щодо переходу з 1 січня 2020 р. прав на частку у статутному капіталі і на умовах розстрочення платежу строком на 15 років та встановленням динамічної ціни, розрахованої відповідно до результатів діяльності ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» за погодженою із сторонами формулою. 
До 01.01.2020 р. слід забезпечити передачу від АТ «Укртрансгаз» до ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» договорів про закупівлю товарів, робіт та послуг, що необхідні для забезпечення безперервного функціонування об`єктів газотранспортної системи, а також здійснення станом на 1 січня 2020 р. заміни сторони у зобов`язаннях за такими договорами в установленому  Цивільним кодексом України  порядку (п.11).
До 02.01.2020 р. слід забезпечити передачу матеріальних цінностей державного резерву, закріплених за АТ «Укртрансгаз» до ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» (п. 12).
Внести на розгляд Кабінету Міністрів України проект постанови Кабінету Міністрів України про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 5 грудня 2018 р. № 1043-0039 та розпорядження Кабінету Міністрів України про внесення змін до розпорядження Кабінету Міністрів України від 18 березня 2015 р. № 493 у зв`язку з початком провадження діяльності з транспортування природного газу ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» (п. 15).
З наведеного випливає висновок, що з 01.01.2020 р. всі укладені договори про закупівлю товарів, робіт та послуг, що необхідні для забезпечення безперервного функціонування об`єктів газотранспортної системи передаються від АТ «Укртрансгаз» до ТОВ «Оператор газотранспортної системи України», а відтак всі зобов`язання за укладеними АТ «Укртрансгаз» переходять до ТОВ «Оператор газотранспортної системи України».
З урахуванням вищевикладеного, беручи до уваги те, що п. 1 п. 1 Переліку постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, що скасовуються, затвердженого постановою НКРЕКП від 10.04.2017 року №   494 виключено 21.12.2018, а з 01.01.2020 р. всі зобов`язання за укладеними АТ «Укртрасгаз» передаються ТОВ «Оператор газотранспортної системи України», колегія суддів вважає необгрунтованим доводи позивача про те, що закриваючи провадження у справі судом не враховано, що оскаржуваним рішенням було порушено також його право, що полягає у неможливості отримання АТ «Укртрансгаз» від газовидобувних підприємств, що подають природний газ в газотранспортну систему плати за фактичне використання ними потужності відповдіних точок входу до газотранспортної системи, через відсутність однієї з істотних умов договору - вартості послуги розподілу потужності, яка встановлюється на підставі тарифів, що затверджуються НКРЕКП.
Слід також зазначити, що вирішуючи питання про закриття провадження у справі з підстав усунення відповідачем порушень, суд не повинен надавати оцінку всім фактичним обставинам у справі, оскільки суд не розглядає в даному випадку справу по суті, а вирішує процесуальне питання про наявність чи відсутність підстав для подальшого розгляду справи.
В контексті вищевикладеного, доводи апеляційних скарг не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, а тому судова колегія вважає, що судом першої інстанції не було допущено порушення норм процесуального права та вірно застосовано п. 8 ст. 238 КАС України, а відтак підстави для скасування законного судового рішення відсутні.
Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права.
Судові витрати не підлягають відшкодуванню.
Керуючись ст. ст. 243, 244, 250, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційні скарги Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), АТ «Укртрансгаз» залишити без задоволення.
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 травня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя:                                                            О.М. Кузьмишина

Судді:                                                                                Є.В. Чаку

                                                                                                    І.В. Федотов

Повний текст постанови виготовлено 12.10.2020 р.