Справа № 351/1671/20 
Провадження № 22-ц/4808/1232/20 
Головуючий у 1 інстанції Калиновський  М. М. 
Суддя-доповідач Максюта 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 грудня 2020 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
головуючого  (суддя-доповідач)  Максюти І.О.,
суддів                                               Василишин Л.В., Горейко М.Д.,
секретаря                                          Бойчука Л.М.,
з участю                               апелянта ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Снятинського районного суду Івано-Франківської області, постановлену суддею Калиновським М.М. 29 вересня 2020 року у м. Снятин Івано-Франківської області,   
                                                     в с т а н о в и в : 
У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя (а.с.1-4). 
Одночасно із поданням позовної заяви, ОСОБА_1 звернулася із заявою про забезпечення позову шляхом проведення опису та накладення арешту на майно та заборони його відчуження.  
Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що рухоме та нерухоме майно, з приводу якого заявлено позов, знаходиться за місцем проживання відповідача по АДРЕСА_1 , до якого вона не має доступу, і яке може бути відчужене відповідачем, тому виникла необхідність в забезпеченні позову. Просила  забезпечити позов шляхом проведення опису та накладення арешту шляхом заборони його відчуження на наступне майно: два житлові будинки; м`яку частину на кухню із столом вартістю 3500 грн; кухонний гарнітур (меблі) – 4000 грн; мікрохвильову піч – 1500 грн;  холодильник Electrolux – 15000 грн; підлогове покриття (ковролін) – 1560 грн; карниз з тюллю – 2300 грн; електрочайник Tefal – 1200 грн;  ванну акрилову Cersanit – 2500 грн; умивальник та тумбочку Cersanit – 1800 грн; унітаз Cersanit – 1500 грн; спальний гарнітур -20000 грн; телевізор LG – 12000 грн; тумбочку під телевізор – 800 грн; комп`ютер – 18000 грн; стіл під комп`ютер – 2500 грн; килим на підлогу – 4600 грн; карниз, штори і тюль – 4800 грн; шкіряні меблі у вітальню – 28000 грн; ламбрекен, тюль, карниз – 10000 грн; підлогове покриття (ковролін) – 2080 грн; меблі у прихожу – 5000 грн; порохотяг – 12000 грн; 2 морозильні камери Electrolux – 28000 грн; пральну машину Bosh – 5500 грн; котел твердопаливний – 7200 грн; котел газовий Danko – 6800 грн; плиту газову з духовкою Gorenia – 11000 грн; газову колонку Vaillant – 15000 грн; компресор Dniero – 4000 грн; тример бензиновий Sthill – 7000 грн; апарат для зварювання напівавтомат – 5300 грн (а.с.6-8).
Ухвалою Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 29 вересня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя відмовлено (а.с.9).
Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення вимог чинного законодавства.  
Зазначає, що не погоджується з висновком суду про те, що зі змісту заяви не вбачається, в чому полягає необхідність у забезпечення позову, та про те, що не вказано конкретно, на які саме житлові будинки слід накласти арешт, що відсутня інформація про їх місцезнаходження та вартість, а також що ця вартість співмірна ціні позову.
Стосовно вартості апелянт зауважує, що у позовній заяві зазначено про необхідність проведення судової будівельно-технічної експертизи на предмет поділу та визначення вартості будинків, оскільки всі документи знаходяться у відповідача і вона позбавлена можливості вказати їх вартість. У позовній заяві, а також і у заяві про забезпечення позову  чітко зазначено перелік майна, що підлягає поділу та на яке слід накласти арешт.
Вказує, що заяву про забезпечення позову подавала з метою заборони судом відповідачу відчужувати спільне майно, оскільки після ухвалення рішення суду по суті спору невжиття таких заходів може ускладнити чи унеможливити виконання рішення.
З наведених підстав просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову (а.с.13-17).
Відзив на апеляційну скаргу відповідачем не подано, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку.
У судове засідання не з`явився відповідач, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. 
Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи в апеляційному порядку, апеляційним судом виконаний обов`язок щодо повідомлення відповідача про день, місце та час судового засідання,  тому колегія суддів розглянула справу за його відсутності.
Вислухавши пояснення позивачки та її представника, доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст.367 ЦПК України, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає її обґрунтованою, виходячи з таких підстав.
Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що зі змісту заяви не вбачається, в чому полягає необхідність у забезпеченні позову, не обґрунтовано належним чином необхідність застосування виду забезпечення позову у вигляді арешту, не конкретизовано житлові будинки та їхня вартість та чи співмірна ця вартість ціні позову.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на  будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Пунктами 1,2 та 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.
Як роз`яснив Верховний Суд України у п. 4 Постанови Пленуму від 22.12.2006 № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
За змістом п. 10 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.  
Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.
Заходи забезпечення позову визначаються, виходячи із засад розумності, співмірності та враховуючи конкретні обставини справи.
Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.
Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Як вбачається із матеріалів, що надійшли до суду, між сторонами виник спір з приводу поділу спільного сумісного майна подружжя. В обсяг спільного майна, яке підлягає поділу, згідно позовних вимог входить як рухоме майно, так і нерухоме.
Із змісту позовної заяви вбачається, що 16.05.2001 року сторони придбали житловий будинок АДРЕСА_1 з належними господарськими будівлями та спорудами , який оформлений на відповідача ОСОБА_3 . Вартість зазначеного будинковолодіння становила 6298 грн. За час спільного проживання сторони побудували  другий житловий будинок, облаштували огорожу. Оскільки відповідач чинить перешкоди, вона з дітьми вимушена проживати у своїх батьків. Загальну вартість рухомого майна у позовній заяві ОСОБА_1 зазначає у розмірі 244140 грн, з яких їй належить ? частина  на суму 122070 грн. 
Заявлений ОСОБА_1 захід забезпечення позову у вигляді проведення опису та накладення арешту на майно, що підлягає поділу, шляхом заборони його відчуження є співмірним із розміром заявлених позовних вимог, оскільки лише такий спосіб забезпечення може ґарантувати виконання рішення суду у разі задоволення позову, а також допоможе суду з`ясувати питання чи наявне це майно у подружжя, поділити реально існуюче майно і з`ясувати чи не було воно неправомірно відчужене або приховане відповідачем.. 
Суд першої інстанції дійшов неправильного висновку, що зі змісту заяви про забезпечення позову не вбачається, в чому саме полягає необхідність у забезпеченні позову, належним чином не обґрунтовано необхідність застосування виду забезпечення позову у вигляді арешту, не конкретизовано, на які саме житлові будинки слід накласти арешт, кому вони належать та за якою адресою знаходяться і їхня вартість, та чи співмірна ця вартість ціні позову.
Навпаки, викладені в заяві мотиви  дають підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
На підтвердження своєї позиції апелянтом представлено суду свідоцтво про шлюб подружжя ОСОБА_4 , який був укладений 12.08.1995 року; договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1   від 16 травня 2001 року, робочі проекти на інженерні мережі житлового будинку АДРЕСА_1 . При цьому позивач пояснила, що ці робочі проекти стосуються іншого, новозбудованого,  будинку на одній земельній ділянці зі старим, тому стверджує, що фактично існує два будинки на одній земельній ділянці.
Крім того, позивач наводить перелік рухомого майна, яке наявне у будинках, і підлягає поділу:
м`яка частина на кухню із столом вартістю 3500 грн;
кухонний гарнітур (меблі) – 4000 грн;
мікрохвильова піч – 1500 грн;
  холодильник Electrolux – 15000 грн;
підлогове покриття (ковролін) – 1560 грн;
карниз з тюллю – 2300 грн;
електрочайник Tefal – 1200 грн;
ванна акрилова Cersanit – 2500 грн;
умивальник та тумбочка Cersanit – 1800 грн;
унітаз Cersanit – 1500 грн; 
спальний гарнітур -20000 грн; 
телевізор LG – 12000 грн;
тумбочка під телевізор – 800 грн;
комп`ютер – 18000 грн; 
стіл під комп`ютер – 2500 грн;
килим на підлогу – 4600 грн;
карниз, штори і тюль – 4800 грн;
шкіряні меблі у вітальню – 28000 грн;
ламбрекен, тюль, карниз – 10000 грн;
підлогове покриття (ковролін) – 2080 грн;
меблі у прихожу – 5000 грн; 
порохотяг – 12000 грн;
2 морозильні камери Electrolux – 28000 грн;
пральна машина Bosh – 5500 грн;
котел твердопаливний – 7200 грн;

котел газовий Danko – 6800 грн;
плита газова з духовкою Gorenia – 11000 грн;
газова колонка Vaillant – 15000 грн;
компресор Dniero – 4000 грн;
тример бензиновий Sthill – 7000 грн;
апарат для зварювання напівавтомат – 5300 грн (а.с.6-8).
За даних обставин доводи апеляційної скарги про безпідставність відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову є обґрунтованими. 
З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про відмову у заяви про забезпечення позову, тому ухвалу слід скасувати, забезпечивши позов.
На підставі викладеного, керуючись 374, 376, 381–384 ЦПК України, суд
                                                   п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 29 вересня 2020 року  скасувати.   
Постановити нове рішення, яким ОСОБА_5 про забезпечення позову задовольнити.
Забезпечити позов шляхом накладення арешту та заборони відчуження нерухомого та рухомого майна, яке належить подружжю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.  

Головуючий:                                                                                                 І.О. Максюта
Судді:                                                                                                             Л.В.Василишин
                                                                                                                        М.Д. Горейко

Повний текст постанови складено  10 грудня 2020 року.