П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 540/1035/20	
Головуючий в 1 інстанції: Попов В.Ф.
П`ятий  апеляційний адміністративний суд у складі колегії:    
доповідача - судді Стас Л.В.
суддів - Турецької І.О., Шеметенко Л.П. 

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Національного природного парку «Олешківські піски» на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 19 червня 2020 року по справі за позовом Південного офісу Держаудитслужби до Національного природного парку «Олешківські піски» про стягнення збитків, - 

ВСТАНОВИВ: 

Південний офіс Держаудитслужби (далі – Позивач) звернувся до Національного природного парку "Олешківські піски" (далі – Відповідач, НПП “Олешківські піски”) про стягнення збитків в дохід загального фонду державного бюджету в сумі 123 141,20 грн. 
Обґрунтовуючи позовні вимоги Позивач зазначив, що ревізією окремих питань фінансово-господарської діяльності НПП “Олешківські піски” за період з 01.02.2015 року по 31.08.2019 року було виявлено порушення законодавства, що призвели до втрат (збитків) бюджету внаслідок завищення вартості виконаних робіт по взаємовідносинам з ТОВ “Геоконсалтинг” на суму 123 141,20 грн. Порушення підтверджується відсутністю закладених межових знаків, ґрунтових реперів та центрів полігонометрії на суму 123141,20 грн. З метою усунення виявлених під час ревізії порушень Позивачем було направлено вимогу про усунення порушень. Станом на 17.04.2020 року, Відповідачем кошти на відшкодування втрат бюджету не сплачено. Все це, на думку Позивача, є підставами для задоволення позовних вимог.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 19 червня 2020 року – позов задоволено. 
      Стягнуто з Національного природного парку “Олешківські піски” (75101, Херсонська область, м. Олешки, провул. Ракитний, 16, ЄДРПОУ 37929917) в дохід загального фонду державного бюджету на рахунок UA098999980313020115000021283, отримувач УК в Олешківському районі/24060300, код отримувача ЄДРПОУ 38045231, Банк отримувача: Казначейство України, код класифікації доходів бюджету: 24060300 “Інші надходження” збитки в сумі 123 141,20 грн. 
     
       В апеляційній скарзі, Відповідач, посилаючись на порушення судом першої  інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати це судове рішення та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. Доводи апелянта полягають в тому, що Позивач не довів належними доказами факт завдання державі збитків в розмірі 123141,20 грн. Позивач не проводив зустрічну звірку з підприємством-контрагентом, як наслідок - документально та фактично не підтверджено обсяг та якість операцій та розрахунків для повного з`ясування їх реальності та повноти відображення в обліку об`єкта контролю. Крім того, апелянт зазначив, що НПП «Олешківські піски» в даному випадку взагалі не може бути відповідачем у даному спорі, оскільки, існує особа, яка, на думку контролюючого органу, безпідставно утримує кошти. Тому, в цьому випадку повинен мати місце господарський спір між органом державного фінансового контролю та ТОВ "Геоконсалтинг". Все це, на думку Відповідача, є підставами для відмови в задоволенні позовних вимог.
       
       У відзиві на апеляційну скаргу, Позивач послався на доводи, ідентичні тим, що викладені в позовній заяві та узгоджуються з висновками, викладеними в рішенні суду першої інстанції.
       Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи,  перевіривши  законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що  апеляційна скарга підлягає  задоволенню  з таких мотивів. 
       Судом встановлено, що Південним офісом Держаудитслужби відповідно до п.3.3.5.1 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Південного офісу Держаудитслужби на ІІІ квартал 2019 року та на підставі направлення №376 від 20.09.2019 року проведена ревізія окремих питань фінансово-господарської діяльності НПП “Олешківські піски” за період з 01.02.2015 по 31.08.2019 та складений акт №15-21-07-30/04 від 12.12.2019 року (далі - акт ревізії).
За результатами проведення перевірочного заходу було встановлено неналежне виконання умов договору № 9 від 02.07.2012 року, укладеного між НПП “Олешківські піски” (замовник) та ТОВ “Геоконсалтинг” (виконавець).

В акті здачі-приймання робіт (надання послуг) №СФ-0000029 від 28.11.2017 року замовник та виконавець підтвердили підписами та скріпили печатками, що виконавцем були проведені роботи по наданню послуг за державні кошти  на загальну суму 201257,00 грн., в тому числі 123141,20 грн.

По факту проведеної ревізії НПП “Олешківські піски” відобразили в бухгалтерському обліку дебіторську заборгованість зі свого боку та кредиторську заборгованість з боку підрядника  в розмірі 123141,20 грн.

В акті здачі-прийняття робіт (надання послуг) №СФ-0000029 від 28.11.2017 року, серед іншого, вказано роботи з закладки межових знаків, ґрунтових реперів та центрів полігонометрії на суму 123141,20 грн., чого зроблено не було.

В матеріалах справи є два гарантійних листа ТОВ “Геоконсалтинг” №866 від 02 січня 2019 року та №1 від 02 січня 2020 року ідентичного змісту, в яких гарантується завершення останнього етапу робіт, а саме: закладка межових знаків, ґрунтових реперів та центрів полігонометрії на суму 123141,20 грн. в термін до 27.12.2019 року (лист №866 від 02 січня 2019 року) та в термін до 28.12.2020 року (лист №1 від 02 січня 2020 року).

21 січня 2020 року відповідач склав вимогу про усунення виявлених порушень №15-21-07-17-14/250-2020, де в пункті 2 зобов`язано відповідача забезпечити відшкодування відповідно до норм ст.ст. 193, 199, 218, 224-226 ГК України та ст.ст. 610, 611 ЦК України завищення вартості виконаних робіт під час виконання окремих видів робіт ІV етапу при розробленні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у постійне користування НПП “Олешківські піски” і закріплення їх межовими знаками, виконавцем яких є ТОВ “Геоконсалтинг” на суму 123141,20 грн. 

       Інформацію про вжиті заходи надати до 17 лютого 2020 року.

На виконання вимоги про усунення виявлених порушень №15-21-07-17-14/250-2020 від 21 січня 2020 року відповідач направив на адресу позивача інформацію про усунення виявлених порушень №01-18/31 від 17 лютого 2020 року та наказ “Про результати ревізії НПП “Олешківські піски” за період з 01.02.2015 р. по 31.08.2019 р.” №52 від 17 лютого 2020 року.

       Оскільки вимога Південного офісу Держаудитслужби не була виконана, а кошти до бюджету повернуті не були, суб`єкт владних повноважень звернувся до суду з позовом.

      Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що у ході ревізії установлено порушення в частині невідповідності між фактично виконаними обсягами робіт та обсягами, вказаними в двосторонніх актах приймання передачі робіт, за якими проходили грошові розрахунки, тобто, Відповідач заплатив за рахунок бюджетних коштів за роботи, які не були виконані. Факт порушення не заперечується Відповідачем та підтверджено належними доказами.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з таких підстав. 
      Відповідно до частини другої  статті 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
     Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначені  Законом України від 26.01.1993 № 2939-ХІІ «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні»  (далі - Закон № 2939).
      Згідно зі  статтею 2 Закону України № 2939, головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобовязань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообовязкового державного соціального страхування, бюджетних установах і субєктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно, виконанням місцевих бюджетів, розроблення пропозицій щодо усуненнявиявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому.
      Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначено  Законом України від 26.01.1993 № 2939-XII «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні»  (у редакції, чинній на час прийняття спірної вимоги, далі - Закон № 2939-XII).
     Частиною першою  статті 1 Закону № 2939-XII  передбачено, що здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).
     Постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 № 868 «Про утворення Державної аудиторської служби України», яка набрала чинності 03.11.2015, утворено Державну аудиторську службу України як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів, реорганізувавши Державну фінансову інспекцію шляхом перетворення.
     Відповідно до пункту 1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 № 43  (далі - Положення № 43), Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.
      Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань здійснює контроль за: цільовим, ефективним використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів; досягненням економії бюджетних коштів і результативності в діяльності розпорядників бюджетних коштів; цільовим використанням і своєчасним поверненням кредитів (позик), отриманих під державні (місцеві) гарантії; достовірністю визначення потреби в бюджетних коштах під час складання планових бюджетних показників та відповідністю взятих розпорядниками бюджетних коштів бюджетних зобов`язань відповідним бюджетним асигнуванням, паспорту бюджетної програми (у разі застосування програмно-цільового методу в бюджетному процесі); відповідністю взятих розпорядниками бюджетних коштів довгострокових зобов`язань за енергосервісом затвердженим в установленому порядку умовам закупівлі енергосервісу; дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів; дотриманням законодавства про державні закупівлі; веденням бухгалтерського обліку, а також складенням фінансової і бюджетної звітності, паспортів бюджетних програм та звітів про їх виконання (у разі застосування програмно-цільового методу в бюджетному процесі), кошторисів та інших документів, що застосовуються в процесі виконання бюджету; станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності; виконанням функцій з управління об`єктами державної власності; станом внутрішнього контролю та внутрішнього аудиту у розпорядників бюджетних коштів, станом внутрішнього контролю в інших підконтрольних установах; усуненням виявлених недоліків і порушень (підпункт 4 пункту 4 Положення № 43).
     Уживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства; здійснює контроль за виконанням таких вимог; звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; застосовує заходи впливу за порушення бюджетного законодавства, накладає адміністративні стягнення на осіб, винних у порушенні законодавства; передає в установленому порядку правоохоронним органам матеріали за результатами державного фінансового контролю у разі встановлення порушень законодавства, за які передбачено кримінальну відповідальність або які містять ознаки корупційних діянь (підпункт 9 пункту 4 Положення № 43).
     Держаудитслужба для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема, пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; у разі виявлення збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір в установленому законодавством порядку (підпункти 13, 23 пункту 6 Положення № 43).
      Згідно з частиною першою  статті 2 Закону № 2939-XII  головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.
      За змістом пунктів 1, 7, 10  статті 10 Закону № 2939-XII  органу державного фінансового контролю надається право, зокрема, перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення процедур державних закупівель, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (коштів, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо); пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
     Відповідно до частини другої  статті 15 Закону № 2939-XII  законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються.
     Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з такого.
     Аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного та місцевих бюджетів, і в разі виявлення порушень законодавства має право пред`являти обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.
     При виявленні збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначити їх розмір у встановленому законодавством порядку та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
     Його право вимоги передбачено  статтею 10 Закону № 2939-XII  може бути адресоване виключно підконтрольним установам, а звернення до суду в інтересах держави можливе лише у випадку незабезпечення такими установами вимог щодо усунення порушень законодавства з питань збереження і використання активів, виявлених під час здійснення державного фінансового контролю.
       Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов`язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, то вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач посилається на відсутність доказів факту завдання державі збитків у сумі 123 141,20 грн. Позивач не забезпечив проведення відповідних перевірок (фактичної та зустрічної), що зумовило безпідставність висновків про невиконання умов договору.

     В матеріалах справи відсутні належні та достатні докази на підтвердження позиції ревізійної комісії, яка висвітлена в Акті від 12.12.2019 року щодо фактичної відсутності межових знаків.

     Натомість, Відповідачем було надано докази того, що в червні 2013 року ТОВ «Геоконсалтинг» встановило в натурі на місцевості межові знаки земельної ділянки загальною площею 5222,30 га ( Копія акту приймання-передачі межових знаків на зберігання від 05.06.2013 року наявна в матеріалах справи).

16.08.2017 року, за наслідками звернення керівника НПП «Олешківські піски» (копія листа № 01-18/142 від 15.08.2017 року), за участю спеціаліста ТОВ «Геоконсалтинг» інженера-землевпорядника К.В. Білоус та керівника НПП «Олешківські піски» 
А.В. Непрокіна було проведено обстеження земельної ділянки з метою дослідження стану межових знаків (копія Акту від 16.08.2017 року), яким виявлено часткову відсутність та пошкодження раніше встановлених межових знаків.

У зв`язку з вищезазначеним, а також з урахуванням змін в земельному законодавстві, у тому числі стосовно вимог до межових знаків та внаслідок необхідності коригування проектної документації, яка виникла під час виготовлення проекту, ТОВ «Геоконсалтинг» гарантувало повторне встановлення межових знаків (копія листа від 06.11.2017 року за вих. № 2424/1 додано до відзиву ).

Крім того, до додаткових письмових пояснень Відповідачем було надано фотоматеріали з актом обстеження меж земельної ділянки в натурі від 16.08.2017р., з яких вбачається часткова відсутність та пошкодження раніше встановлених межових знаків.

      Жоден із вище перелічених доказів судом першої інстанції не оцінювався,  а також не спростований позивачем. 

      З огляду на зазначене, висновок суду першої інстанції про доведеність порушення Відповідачем норм бюджетного законодавства на суму 123 141,20 грн. у зв`язку з встановленням ревізією втрат (збитків) бюджету внаслідок завищення вартості виконаних робіт по взаємовідносинам з ТОВ “Геоконсалтинг” на суму 123 141,20 грн., не відповідає фактичним обставинам справи.

    Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції прийняте рішення з порушенням норм чинного законодавства.

     Відповідно до ч.ч. 1, 2  ст. 77 КАС України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

      Апелянт надав до суду докази, що спростовують правомірність рішення суду першої інстанції.

     Водночас, колегія суддів зазначає, що безпідставними є доводи апелянта про обов`язок суду першої інстанції    залучити до участі у справі ТОВ “Геоконсалтинг”, оскільки прийняте судове рішення вплине на його обсяг прав та обов`язків. Колегія суддів зауважує, що предметом розгляду цієї справи не є «збитки» в розумінні господарсько-правового спору, оскільки у даному випадку орган контролю звертається до суду в інтересах держави, адже підконтрольною установою не забезпечено виконання вимоги щодо усунення порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

     Отже, здійснення органом державного фінансового контролю своїх повноважень (владних управлінських функцій) обумовлює виникнення правовідносин з підконтрольною установою, які мають публічно-правовий характер.

     Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що спір про стягнення завданих збитків, звернений до підконтрольної установи, яка не забезпечила виконання вимог органу державного фінансового контролю, є публічно-правовим та підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції, а тому має вирішуватися за правилами КАС.

     Аналогічна позиція висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 804/8443/16, від 12 березня 2018 року у справі № 826/9672/17 та від 29 серпня 2018 року у справі № 816/2394/16.

      Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

     При цьому, колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що він не є належним відповідачем у даній справі, оскільки позовні вимоги про стягнення коштів звернені саме до Національного природного парку "Олешківські піски", як підконтрольної установи Північного офісу Держаудитслужби, а не до інших осіб. У даній справі розгляду підлягають вимоги щодо наявності підстав для стягнення саме з відповідача виявлених ревізією збитків, а не інших осіб, які не є підконтрольними установами у розумінні  Закону № 2939-ХІІ.
     Тому, колегія суддів відхиляє доводи про те, що внаслідок залучення інших приватних осіб у якості співвідповідачів у даній справі, виключатиме юрисдикцію адміністративного суду щодо розгляду цього спору. Окрім того, заміна відповідача внаслідок чого змінюється підсудність адміністративної справи є неможливою відповідно частини третьої  статті 48 КАС.

    Оцінюючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з того, що судом першої  інстанції не було надано належну правову оцінку доводам, викладеним у позовній заяві та запереченнях проти позову. 
    У цій справі, суд першої інстанції врахувавши вимоги частин третьої та четвертої  статті 257 КАС  розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження. Предмет спору цієї справи не містить ознак, за яких її не можна було розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.
      Відповідно до ст. ст. 242 КАС України КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст.ст. 315, 317 КАС України суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю і ухвалити нове судове рішення на підставі неправильного застосування норм матеріального права.
Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної інстанції, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. 
     Відповідачем, за подання апеляційної скарги було сплачено судовий збір у розмірі 3  153 грн., що підтверджується квитанцією № 41 від 16.07.2020р.       
    Керуючись ст.ст.  308, 311, 315,  317,  321,  322,  325 КАС України, суд – 
                                                               ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу Національного природного парку «Олешківські піски» - задовольнити. 
        
         Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 19 червня 2020 року по справі за позовом Південного офісу Держаудитслужби про стягнення збитків – скасувати. 

        Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову Південного офісу Держаудитслужби  – відмовити. 

       Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Південного офісу Держаудитслужби Державної аудиторської служби України ( 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83, Код ЄДРПОУ 40477150) на користь Національного природного парку «Олешківські піски» ( 75100, м. Олешки, Херсонська обл., пров. Ракитний, 16 , Код ЄДРПОУ 37929917) судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 3  153 грн., ( три тисячі сто п`ятдесят три ) грн.
  
      Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 

                                                                            Дата складення повного судового рішення 29.10.2020р. 

Головуючий суддя 	 	Стас Л.В.	
Судді	    	Шеметенко Л.П.    Турецька І.О.