КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД
вул. Солом`янська, 2-а, м. Київ, 03110
факс 284-15-77 e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

Унікальний номер справи 760/16656/19 Апеляційне провадження № 22-ц/824/8269/2020	Головуючий у суді першої інстанції - Ул'яновська О.В. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.	
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
09 жовтня 2020 року Київський апеляційний суд у складі:
суддя-доповідач                                      Оніщук М.І.,
судді                                                          Шебуєва В.А., Крижанівська Г.В.,
секретар                                                     Ющенко Я.М.,
за участю:
представника позивача                          ОСОБА_1           
представника відповідачів                   Кравченко К.П.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційні скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10 лютого 2020 року та на додаткове рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27 лютого 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Алло» про розірвання договору та повернення грошових коштів,
 
В С Т А Н О В И В:
 
У червні 2019 року ОСОБА_3 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ФОП ОСОБА_2 , ТОВ «Алло», згідно з яким просив:
- розірвати договір купівлі-продажу мобільного телефону - Термінал Apple iPhone SE 32 GB Space Gray, IMEIНОМЕР_1 від 17.01.2019 року, укладений між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2 ;
- стягнути солідарно з ТОВ «Алло» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 сплачені грошові кошти за договором купівлі-продажу мобільного телефону - Термінал Apple iPhone SE 32 GB Space Gray, IMEI НОМЕР_1 від 17.01.2019 року, укладений між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2 ;
- стягнути солідарно з ТОВ «Алло» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 неустойку за прострочення виконання зобов`язання про безоплатну заміну гарантійного виробу та невиконання вимоги про надання на час ремонту іншого телефону в сумі 1 599 грн. 80 коп.;
- судові витрати покласти на відповідачів.
В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 17.01.2019 року у магазині електронної техніки « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Берковецька, 6Д (ТРК «Лавина»), ним було придбано у ФОП ОСОБА_2 мобільний телефон - Термінал Apple iPhone SE 32 GB Space Gray, IMEI НОМЕР_1 , за ціною 7 999 грн. 00 коп., що підтверджується чеком № 4 від  17.01.2019 року та чеком з терміналу.  
            Разом з тим, виявивши недоліки функціональності придбаного товару, 13.04.2019 року він  звернувся до магазину «Алло», де його телефон було прийнято по гарантії для ремонту.
            Також, у цей же день ним було подано заяву до ТОВ «Алло» щодо видачі телефону аналогічної марки на час проведення гарантійного ремонту.
            Однак, оскільки його вимога задоволена не була, 13.04.2019 року він звернувся до ТОВ «Алло» з заявою про виплату неустойки у розмірі 1 % за весь час ремонту, яка також задоволена не була.
            02.05.2019 року ТОВ «Алло» повернув йому телефон без проведеного ремонту, а також надав акт від 24.04.2019 року, складений ТОВ «Асбіс Сервіс» про відмову у виконанні гарантійного ремонту.
            За вказаних обставин, а також посилаючись на те, що згідно з гарантійним талоном № 01332142, виданого ТОВ «Алло», в переліку авторизованих сервісних центрів немає ТОВ «Асбіс Сервіс», позивач звернувся до суду з даним позовом.
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 10.02.2020 року позов задоволено частково. Розірвано договір купівлі-продажу мобільного телефону Термінал Apple iPhone SE 32 GB Space Gray, IMEI НОМЕР_1 від 17.01.2019 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 сплачені грошові кошти за договором купівлі-продажу мобільного телефону Термінал Apple iPhone SE 32 GB Space Gray, IMEI НОМЕР_1 від 17.01.2019 року, укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 неустойку за прострочення виконання зобов`язання про безоплатну заміну гарантійного виробу та невиконання вимоги  про надання на час ремонту іншого телефону у розмірі 1 599 грн. 80 коп. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 40 коп. У решті позовних вимог відмовлено (т. 1, а.с. 106-108).
Додатковим рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 27.02.2020 року стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 500 грн. 00 коп. (т. 1, а.с. 125, 126).
В апеляційній скарзі на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10.02.2020 року ФОП ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову у повному обсязі.
Так, в обґрунтування своєї апеляційної скарги зазначає, що при ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції не надав належної оцінки наступним обставинам в їх сукупності:
-         ФОП ОСОБА_2 є продавцем товару, а не виробником чи виконавцем послуг, який здійснює гарантійне обслуговування товару;
-         позивачем було придбано товар належної якості та без будь-яких претензій чи зауважень  до товару;
-         Обов`язок доведення факту виникнення недоліків товару після його передання покупцеві покладається саме на покупця;
-         Вимоги позивача щодо передачі товару до сервісного центру були виконані у повному обсязі, а термінал було передано до відповідного авторизованого сервісного центру виробника, про що свідчить відповідний Акт приймання товару для оцінки якості та обслуговування від 13.04.2019 року;
-         В силу вимог ч. 14 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», встановлений Актом про відмову у виконанні гарантійного ремонту факт порушення позивачем обов`язку щодо користування товаром, а саме - встановлення акумулятора стороннього виробника, є підставою для відмови у проведенні безоплатного усунення недоліків товару;
Також, в апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_2 ,. просить компенсувати йому понесені судові витрати у розмірі 3 000 грн. 00 коп. на адвокатську допомогу, які були заявлені під час вирішення спору судом першої інстанції, та за подачу апеляційної скарги у розмірі 576 грн. 70 коп. (а.с. 129-137).
В апеляційній скарзі на додаткове рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 27.02.2020 року ФОП ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить додаткове рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 500 грн. 00 коп.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на помилковість висновку суду першої інстанції щодо стягнення з нього на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 500 грн. 00 коп., оскільки, враховуючи часткове задоволення позову та відмову у задоволенні позовних вимог до ТОВ «Алло», витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 250 грн. 00 коп. покладаються на позивача.
При цьому, зазначає, що розмір понесених позивачем витрат на професійну правову допомогу є не співмірним із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, та обсягом таких робіт (т.1, а.с. 164-168).
Ухвалою Київського апеляційного суду від 20.05.2020 року ФОП ОСОБА_2 поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10.02.2020 року та додаткового рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27.02.2020 року, відкрито провадження у справі та надано строк для подання відзиву (т. 1, а.с. 188-190).
Ухвалою Київського апеляційного суду від 25.06.2020 року справу за апеляційними скаргами ФОП ОСОБА_2 призначено до розгляду (т. 1, а.с. 239).
У судовому засіданні представник позивача щодо задоволення апеляційних скарг заперечував, посилаючись на їх безпідставність та необгрунтованість. 
Представник відповідачів апеляційні скарги підтримав та просив їх задовольнити.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення та додаткового рішення в межах доводів апеляційних скарг, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 17.01.2019 року у магазині електронної техніки «Алло», який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Берковецька, 6Д (ТРК «Лавина»), позивачем було придбано у ФОП ОСОБА_2 мобільний телефон - Термінал Apple iPhone SE 32 GB Space Gray, IMEI НОМЕР_1 , за ціною 7 999 грн. 00 коп., що підтверджується чеком № 4 від  17.01.2019 року та чеком з терміналу.  
Згідно з гарантійним талоном № 01332142 ТОВ «Алло» надало позивачу гарантію на термінал Apple iPhone SE 32 GB Space Gray.
При цьому, 13.04.2019 року в магазині «Алло» було прийнято по гарантії  для ремонту термінал Apple iPhone SE 32 GB Space Gray, що підтверджуються заявою від 13.04.2019 року та актом приймання товару для оцінки вартості та обслуговування.
Також, 13.04.2019 року позивач звернувся до ТОВ «Алло» із заявою про видачу йому телефону аналогічної марки на час проведення гарантійного ремонту.
Разом з тим, у відповідності до листа від 15.04.2019 року за вих. № 59/ПО позивачу було надано відповідь, з якої вбачається, що йому було запропоновано товар обмінного фонду на час ремонту товару, а саме термінал «Nomi i504 Dream Black».
Одночасно, позивач звернувся до ТОВ «Алло» із заявою про виплату неустойки у розмірі 1 % за весь час ремонту, яка задоволена не була.
Згідно з актом № AUA01916X0064 від 24.04.2019 року замовник відмовився від виконання гарантійного ремонту на підставі п. 14 ст. 8 Закону України "Про захист прав споживачів", оскільки під час огляду виявлено сліди стороннього втручання, а саме встановлено акумулятор стороннього виробника.
При цьому, у відповідності до Акту прийому-передачі № 3151-000401 ТОВ "Алло" передав ОСОБА_3 термінал Apple iPhone SE 32 GB Spase Gray.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що придбаний позивачем товар містив істотні недоліки, але ФОП " ОСОБА_2 " не задовольнив його вимоги, як споживача, чим, у свою чергу, порушив вимоги Закону України "Про захист прав споживача".
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Так, згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.
Положеннями ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до вимог ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.
Як встановлено ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника виконавця, продавця; відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів).
Згідно з ч.ч. 1, 3, 5 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару.
У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.
Вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред`являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача.
Споживач має право пред`явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті.
Продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов`язані прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги.
Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України "Про захист прав споживачів" у разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов'язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Експертиза проводиться за рахунок продавця (виконавця, виробника).
При цьому, якщо у висновках експертизи буде доведено, що недоліки винили після передачі продукції споживачеві внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування або дій третіх осіб, вимоги споживача не підлягають задоволенню, а споживач зобов`язаний відшкодувати продавцю (виконавцю, підприємству, яке виконує його функції) витрати на проведення експертизи. Споживач, продавець, (виконавець, виробник) мають право на оскарження висновків експертизи у судовому порядку.
Тобто, виходячи зі змісту вищенаведених положень Закону, саме на продавця товару покладено обов'язок проведення експертизи у разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості товару.
Як вбачається зі змісту Акту № AUA01916X0064 від 24.04.2019 року, підставою для  відмови у виконанні гарантійного ремонту терміналу слугувало те, що під час огляду останнього було виявлено сліди стороннього втручання, а саме встановлення акумулятор стороннього виробника.
Однак, будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що у відповідності до вимог Закону України "Про захист прав споживачів" ФОП ОСОБА_2 , як продавець товару, звертався до позивача за згодою на проведення такої експертизи, матеріали справи не містить.
Посилання апелянта на те, що обов`язок доведення факту виникнення недоліків товару після його передання покупцеві покладається саме на позивача, як покупця, колегія суддів відхиляє, оскільки відповідно до ч. 14 ст. 8 Закону України "Про захист прав споживачів" вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню, якщо продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені ч. 1 цієї статті) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. 
Крім того, згідно з ч. 2 ст. 679 ЦК України, якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.
Отже,  у випадку існування гарантії щодо якості товару обов`язок доведення обставин, що звільняють продавця від відповідальності, покладаються на нього.
Аналогічний висновок викладено й у постанові Верховного Суду від 16.04.2018 року по справі № 357/6497/17.
Щодо доводів апелянта стосовно придбання позивачем товару належної якості, що на його думку, підтверджено розрахунковим документом-чеком, слід зазначити, що у відповідності до ст. 2 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених Законом, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.
Тобто, чек від 17.01.2019 року підтверджує лише сплату позивачем товару, а не встановлює чи цей товар належної чи неналежної якості. 
Також, як вже зазначалося вище, 13.04.2019 року позивачем було подано до ТОВ "Алло" заяву щодо видачі йому терміналу аналогічної марки на час проведення гарантійного ремонту.
Однак, як вбачається зі змісту Акту прийому товару, вказана вимога позивача не була задоволена,  оскільки останньому було запропоновано термінал не аналогічної марки належного йому терміналу.
У свою чергу, у відповідності до ч. 9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» при пред`явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред`явлення або за згодою сторін в інший строк.
На письмову вимогу споживача на час ремонту йому надається (з доставкою) товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) незалежно від моделі. Для цього продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов`язані створювати (мати) обмінний фонд товарів. Перелік таких товарів визначається Кабінетом Міністрів України.
Водночас, за кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару.
Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, а також вищенаведені положення чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про наявність правових підстав для задовлення у повному обсязі позовних вимог позивача, пред'явлених ним до ФОП ОСОБА_2 .
При цьому, оскільки позивач придбав товар саме у ФОП ОСОБА_2 , внаслідок чого спірні правовідносини виникли саме між позивачем та продавцем товару ФОП ОСОБА_2 , суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що ТОВ "Алло" не несе жодної відповідальності, як продавець товару, перед позивачем.
Разом з тим, відповідно до ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У той же час інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Тобто, у разі часткового задоволення позову (не всіх заявлених позовних вимог) судові витрати покладаються на обидві сторони: позивача та відповідача.
Заперечуючи щодо стягнення з нього на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 500 грн. 00 коп., апелянт, перш за все, посилався на те, що у зв'язку з відмовою у задоволенні позовних вимог до ТОВ «Алло», витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 250 грн. 00 коп., тобто 1/2 їх частина, покладаються на позивача.
Проте, у зв`язку з тим, що всі позовні вимоги, заявлені до ФОП ОСОБА_2 , були задоволені, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь позивача понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 10 500 грн. 00 коп.
Доводи апелянта щодо не співмірності витрат на оплату послуг адвоката спростовуються наявними в матеріалах справи договорами, додатками до договорів та актами, ретельно дослідженими судом першої інстанції (т.1, а.с. 113-119).
За вказаних обставин, перевіривши законність та обґрунтованість рішення та додаткового рішення в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення, спрямоване на захист порушеного права позивачів.
При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційних скарг без задоволення, а рішення й додаткового рішення суду без змін.
Крім того, оскільки суд відмовляє у задоволенні апеляційних скарг, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов`язані з розглядом справи в Київському апеляційному суді, у розмірі 7 000 грн. 00 коп., понесення яких підтверджено копією додаткової угоди від 28.05.2020 року до договору про надання правової допомоги від 27.05.2019 року, копією додатку № 3 від 03.06.2020 року до договору про надання правової допомоги; копією акту прийому-передачі наданих послуг від 11.06.2020 року та копією дублікату квитанції від 12.06.2020 року про оплату послуг адвоката.
У зв`язку із залишенням апеляційних скарг без задоволення понесені відповідачем судові витрати (судовий збір за подання апеляційної скарги та витрати на професійну правничу допомогу) відшкодуванню не підлягають.
При цьому, слід зауважити, що дана справа віднесена процесуальним законом до категорії малозначних справ, а тому, в силу положень ч. 6 ст. 19 та ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд
 
 П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційні скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - залишити без задоволення.
Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10 лютого 2020 року та додаткове рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27 лютого 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Алло» про розірвання договору та повернення грошових коштів, - залишити без змін.
Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_3  (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, у розмірі 7 000 грн. 00 коп.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складений 27 жовтня 2020 року.
 
Суддя-доповідач                                                                      М.І. Оніщук
 
Судді                                                                                 В.А. Шебуєва
 
                                                                                            Г.В. Крижанівська