Ухвала
09 грудня 2020 року
м. Київ
 
справа № 356/308/19
провадження № 61-17464ск20 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Русинчука М. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , на постанову Київського апеляційного суду від 17 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього  ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про визнання спадкоємця таким, що підлягає усуненню від спадщини, визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним та визнання права на спадщину за неповнолітньою особою,
ВСТАНОВИВ:
24 листопада 2020 року (згідно штемпеля на поштовому конверті) ОСОБА_1   подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 17 червня 2020 року у вказаній справі, з пропуском строку на касаційне оскарження встановленого у частині першій статті 390 ЦПК України та яка за своїм змістом не відповідає вимогам статей 389, 392 ЦПК України, оскільки не містить обов`язкових підстав касаційного оскарження.
У касаційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивовано тим, що ухвалою Верховного Суду від 21 вересня 2020 року визнано неподаною та повернуто її касаційну скаргу, яку подано в строк передбачений у частині першій статті 390 ЦПК України. Зазначену ухвалу заявник не отримала, оскільки її не направлено за зазначеною у касаційній скарзі адресою, про наявність ухвали дізналась з ЄДРСР. 
Згідно частин другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (касаційна скарга залишається без руху з наданням строку для виправлення її недоліків), про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
Відповідно до частин першої, другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.
Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить про те, що повний текст оскарженої постанови Київського апеляційного суду від 17 червня 2020 року складено 25 червня 2020 року.
Касаційну скаргу подано вперше 21 липня 2020 року, у строк передбачений                        у частині першій статті 390 ЦПК України. 
Ухвалою Верховного Суду від 27 липня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху, надано скаржнику строк для усунення її недоліків.
Ухвалою цього ж суду від 21 вересня 2020 року касаційну скаргу повернуто скаржнику.
Згідно матеріалів касаційного провадження № 61-10782ск20 вбачається, що касаційну скаргу з доданими до неї матеріалами направлено скаржнику за адресою, зазначеною у касаційній скарзі (а/с 59, м. Київ, 03162). Це поштове відправлення 02 листопада 2020 року повернуто до суду (відправнику) за закінченням терміну зберігання.
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушеннямстатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки заявником не підтверджено мотиви свого клопотання.
Отже, особі, яка подала касаційну скаргу необхідно надати докази на підтвердження наведених підстав поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження ухвалених в цій справі судових рішень, або навести інші підстави для поновлення строку.
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Касаційна скарга ОСОБА_1 не відповідає зазначеним вище вимогам закону, оскільки в ній не зазначені конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України.
В касаційній скарзі позивач посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права, підставою касаційного оскарження вказує пункт частини другої статті 389 ЦПК України, що судами не було враховано Постанови Пленуму Верховного Суду України. 
Зазначені доводи касаційної скарги не можуть прийматись як обґрунтування підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, оскільки зазначена постанова не є постановою Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, ухваленою за результатами касаційного розгляду конкретної справи.
Оскільки касаційна скарга за своїм змістом не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, її належить залишити без руху з наданням особі, яка подала скаргу, строку для виправлення зазначених недоліків (подання касаційної скарги, яка має відповідати вимогам наведеної норми процесуального права разом з доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи).
Керуючись статтями 185, 392, 390, 393 ЦПК України, 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , на постанову Київського апеляційного суду від 17 червня 2020 рокузалишити без руху.
Надати  ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , строк для усунення зазначених недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                            М. М. Русинчук