ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/1130/20                                                                    Головуючий у 1 інстанції - Паламар П.Г.                                                                                                              Суддя-доповідач - Василенко Я.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  12 жовтня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого                              Василенка Я.М.,
суддів                                        Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та Міністерства внутрішніх справ України на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01.07.2020 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії, -
                                                 В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив: 
- визнати протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України, яка оформлена листом № 6155/15-2020 від 24.02.2020 в призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015; 
- зобов`язати управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області повторно надіслати до Міністерства внутрішніх справ України висновок і документи для призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015;
- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення II групи інвалідності 18.01.2019, відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 01.07.2020 позов задоволено частково: визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України в особі Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України щодо неприйняття рішення у встановлені порядок та спосіб з приводу документів для призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015; зобов`язано ліквідаційну комісію управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області повторно надіслати Міністерству внутрішніх справ України висновок та документи для призначення і виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015; зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути документи ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги, відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015 та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наведеної судом у мотивувальній частині даного рішення; в решті адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись з зазначеним вище судовим рішенням ОСОБА_1 та Міністерство внутрішніх справ України звернулись із апеляційними скаргами, в яких позивач просить змінити оскаржуване рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю; відповідач просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 01.09.1980 проходив службу в органах внутрішніх справ та 14.10.1999 звільнений з посади командира відділення - водія 2-ї СДПЧ м. Черкаси, мав спеціальне звання «старший прапорщик внутрішньої служби».
Згідно з довідкою до акту огляду МСЕК № 1 серії 12 ААБ № 133246 позивачу з 18.01.2019 встановлено ІІ групу інвалідності, пов`язану з виконанням службових обов`язків з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
На звернення позивача щодо виплати йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності ліквідаційна комісія управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області листом від 24.02.2020 № 6155/15-2020 повідомила позивача, що Департаментом фінансово-облікової політики МВС України повернуто документи щодо призначення йому одноразової грошової допомоги через відсутність підстав для її виплати, оскільки позивач не відноситься до категорії працівників міліції у зв`язку з тим, що останній має спеціальне звання внутрішньої служби.
Суд першої інстанції зауважив, що МВС України не прийнято рішення з визначеними конкретними підставами відмови, що передбачені Порядком № 850. 
Вважаючи, що таке рішення про відмову є протиправним, позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом для захисту своїх прав, свобод та законних інтересів. 
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги частково, мотивував своє рішення тим, що відмова відповідача у призначенні позивачу грошової допомоги без прийняття рішення і зазначення мотивації у відповідності до порядку є протиправною. Також, суд першої інстанції зазначив, що підстав для зобов`язання відповідача прийняти рішення про призначення допомоги немає, так як належним способом захисту порушених прав є зобов`язання управління МВС України в Черкаській області повторно надіслати Міністерству внутрішніх справ України висновок та документи для призначення і виплати позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку № 850, затвердженого постановою КМ України від 21.10.2015 з урахуванням висновків суду.
Позивач у своїй апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване рішення підлягає зміні, оскільки судом першої інстанції порушено правильність застосування норм матеріального та процесуального права, а також правової оцінки обставин у справі.
Відповідач у своїй апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог прийнято судом першої інстанції з ненаданням належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення в цій частині. Зокрема, відповідач зазначає, що позивач немає права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про міліцію», оскільки таке право мають лише особи, які проходили службу в підрозділах міліції.
Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянтів безпідставними, враховуючи наступне.
Відповідно до частини 6 статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 за № 565-XII у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.
На виконання пункту 2 розділу II «Прикінцевих положень» Закону України «Про внесення змін до статті 23 Закону України «Про міліцію» щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21.10.2015 № 850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» (далі - Порядок № 850), що набрала чинності 31.10.2015.
Пунктом 1 Порядку № 850 встановлено, що даний порядок визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.
Відповідно до пункту 2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.
Згідно п. 7 Порядку № 850, працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи, зокрема довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).
Відповідно до пункту 8 Порядку № 850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 Порядку, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу, витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.
Згідно пункту 9 вказаного Порядку № 850, МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.
В ході дослідження письмових доказів колегією суддів встановлено, що департаментом фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України при розгляді матеріалів на призначення позивачу одноразової допомоги не прийнято рішення, а мотиви відмови зазначені лише у листі № 6155/15-2020 від 24.02.2020 (невідповідність медичних документів між собою).
Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідачем не було виконано пункт 9 Порядку № 850 та не зазначено підстави у відмові передбачені п. 14 Порядку № 850.
Водночас, п. 14 Порядку № 850 передбачено, що призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком:
- учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку;
- учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння;
- навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом);
- подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.
Надаючи оцінку діям Міністерства внутрішніх справ України щодо розгляду документів позивача для призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності, колегія суддів звертає увагу, що всупереч Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції розгляд заяви і доданих до неї документів, поданих працівником міліції для призначення і виплати одноразової грошової допомоги не було прийнято вмотивованого рішення у зв`язку з чим, відмова відповідача у призначенні позивачу грошової допомоги є протиправною.
Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
За наведеного, позовні вимоги про зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення та виплатити ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги задоволенню не підлягають, адже повноваження відповідача у спірних правовідносинах є дискреційними.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що належним та ефективним захистом порушеного права позивача є зобов`язання ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області повторно надіслати Міністерству внутрішніх справ України висновок та документи для призначення і виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015 та зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України повторно розглянути документи ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги, відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Доводи Міністерства внутрішніх справ України про те, що позивач немає права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про міліцію», не беруться колегією суддів до уваги, оскільки пунктом 15 розділу ХІ Закону № 580 передбачено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом № 565, зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Закону № 580.
При цьому, доводи ОСОБА_1 про необхідність змінити оскаржуване рішення, не беруться колегією суддів до уваги, оскільки позивачем не доведено суду апеляційної інстанції, що судом першої інстанції порушено правильність застосування норм матеріального та процесуального права, а також правової оцінки обставин у справі.
Також, колегія суддів зауважує, що інші доводи апеляційних скарг зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Апелянти не надали до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.
Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційні скарги без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Міністерства внутрішніх справ України  залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01.07.2020 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий                                                                                Василенко Я.М 

Судді:                                                                                           Кузьменко В.В.
                                                                                                       
                                                                                                              Шурко О.І.