Справа № 461/5791/20                                 Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р. 
Провадження № 33/811/1297/20                 Доповідач: Белена А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2020 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Белени А.В.,
з участю особи, яку притягнуто до адміністративної 
відповідальності - ОСОБА_1 , 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ст. 44-3 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 07 серпня 2020 року, 
встановив :

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 07.08.2020, 

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, на даний час не працюючого, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп.- в дохід держави.
Стягнуто з ОСОБА_1 420 грн. 40 коп. судового збору в дохід держави.
ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 13.07.2020 о 09 год. 40 хв. у м. Львові на вул. В.Чорновола, 7, будучи пасажиром автобуса марки «Електрон» А18501, д. н. з. НОМЕР_1 міського рейсу № 49, перебував у громадському транспорті, в салоні автобуса, без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисних, масок, що закривають ніс та рот. Даними діями ОСОБА_1 порушив правила карантину, передбачені Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та п. 1 ч.3 Постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 року №392, чим вчинив порушення правил щодо карантину людей, за що передбачена відповідальність ст. 44-3 КУпАП.
На дану постанову судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк апеляційного оскарження; скасувати постанову суду, а провадження закрити у зв`язку з тим, що в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Щодо пропущеного строку апеляційного оскарження, то апелянт зазначає, що його не було належним чином повідомлено, як це вказано у постанові, а копію постанови отримав 19.08.2020 і це підтверджується ксерокопіє конверту з відповідною датою. Крім цього документу з суду першої інстанції інших повідомлень не надходило і про дату розгляду справи знати не мав можливості. Просить врахувати, що з дня оголошення карантину зупиняються строки перебігу звернення до державних органів. Вважає поважними причини пропуску строку апеляційного оскарження та просить його поновити. 
Свої вимоги мотивує тим, що в автобус він зайшов у масці, але в салоні було душно і йому стало погано, погіршилося самопочуття, через що маску зняв, щоб випити води. Біля готелю «Львів» цю ситуацію побачив патруль і швидко почав реагувати. Він подумав, що йому викличуть швидку допомогу так, як повідомив про погіршення самопочуття, але в поліцейських виникла ідея скласти на нього протокол про адміністративне порушення. Такі ж пояснення він написав власноруч і вони є в справі, але їх суд першої інстанції не взяв до уваги. Свідчення дав і водій маршрутного автобусу та зазначив, що він, як пасажир, зайшов у салон транспортного засобу в захисній масці та перебував у ній під час руху маршрутки. 
Апелянт зазначає, що у протоколі відсутні дані, які б свідчили про те, що це об`єктивне правопорушення не пов`язане з фактом порушення процедури норм за ст. 44-3 КУпАП. Також в протоколі не вказаний свідок, який би підтвердив факт вчинення правопорушення. Судом неналежно досліджені матеріали справи та не в повній мірі враховані фактичні обставини справи. Він же надати суду особисто свої доводи не мав можливості, оскільки не знав про судові засідання.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 про задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, проходжу до наступного висновку.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Разом з цим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, зняття захисної маски у громадському транспорті з великою кількістю людей; особу ОСОБА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, ступінь вини, його вік, майновий стан, зокрема те, що на даний час він не працює; сім`я фінансово утримується на зарплату дружини педагога та пенсію матері, при тому, що на утриманні батьків перебуває донька студент; визнання факту порушення умов карантину, що є обставиною, яка пом`якшує відповідальність, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, апеляційний суд приходить до висновку, що на підставі ст. 22 КУпАП ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.
На думку суду апеляційної інстанції, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.
Враховуючи вищенаведене, оскаржувана постанова судді першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі за ст. 44-3 КУпАП стосовно ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 22, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Постанову судді Галицького районного суду м. Львова  від 07 серпня 2020 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ст. 44-3 КУпАП - скасувати.
На підставі ст.22 КУпАП звільнити  ОСОБА_1 , від адміністративної відповідальності, за 44-3 КпАП України, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення.
Оголосити  ОСОБА_1 усне зауваження.
Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносноОСОБА_1 , за ст. 44-3 КУпАП, закрити.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя 
Львівського апеляційного суду А.В. Белена