СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2020 р.                                                               Справа № 905/130/20  
Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пушай В.І., суддя Пелипенко Н.М., суддя  Істоміна О.А. 
секретар судового засідання Євтушенко Є.В.
за участю представників:
від позивача – не з`явився; 
від відповідача – Савченко Н.М., член правління; 
від третьої особи - не з`явився;
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ФПК «Уран», м. Кривий Ріг вх. № 2337 Д/З на рішення господарського суду Донецької області від 11.08.2020 р. у справі № 905/130/20 (суддя – Левшина Г.В., повний текст складено та підписано 12.08.2020 р.)
за  позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФПК «Уран», м. Кривий Ріг
до Приватного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод», м. Краматорськ
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача – Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджи Груп», м. Кривий Ріг
про зобов`язання передати майно
та за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод», м. Краматорськ
до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФПК «Уран», м. Кривий Ріг
про стягнення витрат на зберігання майна в сумі 350  596,07 грн.

ВСТАНОВИЛА:

13.01.2020 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «ФПК «Уран» (далі – ТОВ «ФПК «Уран», позивач за первісним позовом) звернулося до господарського суду Донецької області з позовом про зобов`язання Приватного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод» (далі – ПрАТ «Новокраматорський машинобудівний завод», відповідач за первісним позовом) передати ТОВ «ФПК «Уран» майно, а саме: корпус барабана, кресл. 1-227101-01, вартістю 580  000,00 грн. (вартість з ПДВ – 698  400,00 грн.)
В обґрунтування позову ТОВ «ФПК «Уран» посилається на перехід до нього права власності на спірне майно на підставі договору купівлі-продажу № 2 від 27.03.2019 р., укладеного з третьою особою, та права вимоги до ПрАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» на підставі договору про відступлення права вимоги № 2 від 17.04.2019 р., та на неповернення цього майна відповідачем на вимогу позивача як нового поклажодавця у зобов`язанні зі зберіганні майна, що є порушенням його права власності.
Ухвалою суду від 16.01.2020 р. про відкриття провадження у справі залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Енерджи Груп» (далі – ТОВ «Енерджи Груп», третя особа) в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.
11.02.2020 р. на стадії підготовчого провадження у справі ПрАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» звернувся до суду першої інстанції із зустрічним позовом про стягнення з ТОВ «ФПК «Уран» витрат на зберігання корпусу барабана (креслення 1-227101-01) в сумі 350  596,07 грн.
Ухвалою господарського суду Донецької області від 17.02.2020 р. зустрічні позовні вимоги прийняті до спільного розгляду з первісним позовом. 
Зустрічний позов обґрунтований посиланням ПрАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» на ст. 947 ЦК України та твердженням про те, що витрати позивача за зустрічним позовом за зберігання корпусу барабана (креслення 1-227101-01) складають 350  596,07 грн., з яких 153  336,07 грн. є витратами на зберігання та 197  260 грн. є витратами на переконсервацію обладнання, що підтверджується розрахунком витрат на зберігання обладнання, аналізом загальновиробничих витрат за статтями та елементами витрат цеху МХ-11, коефіцієнтом відношення адміністративних витрат, довідкою про фактичні витрати ПрАТ «НКМЗ» на переконсервацію корпусу барабана, актом про відновлення покриття «Корпусу барабану» від 25.01.2020 р., актом ремонту лакофарбного покриття «Корпусу барабану» від 23.03.2012 р., актом переконсервації «Корпусу барабану» від 25.02.2014 р., актом відновлення лакофарбного покриття «Корпусу барабану» від 20.04.2016 р., актом відновлення ЛФП «Корпусу барабану» від 24.01.2018 р.
Рішенням господарського суду Донецької області від 11.08.2020 р. відмовлено у задоволенні як первісного позову, так і зустрічного позову.
Рішення суду мотивоване, зокрема, з тих підстав, що листування у 2019 році між новим кредитором – позивачем за первісним позовом та відповідачем щодо повернення зі зберігання спірного майна не свідчить про вжиття відповідних дій позивачем для безпосереднього його отримання у запропонованому ним самим порядку, натомість відповідачем в листі від 21.06.2017 р. реалізовано своє право щодо притримання у розумінні ч.ч. 1, 2 ст. 594 ЦК України, проте позивач не надав до матеріалів справи доказів компенсації витрат на зберігання, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами порушення його права, тому відсутні підстави для витребування майна з чужого володіння в порядку віндикаційного позову.
В частині відмови у задоволенні зустрічного позову суд першої інстанції послався на необґрунтованість розрахунку зустрічних позовних вимог та на недоведеність фактичного понесення зберігачем заявлених до стягнення витрат на утримання саме спірного майна.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням в частині вирішення спору за первісним позовом, ТОВ «ФПК «Уран» звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмови ТОВ «ФПК «Уран» у задоволенні позову до ПрАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» про зобов`язання передати майно та в цій частині ухвалити нове рішення про задоволення первісного позову, а в іншій частині рішення господарського суду Донецької області від 11.08.2020 р. у справі № 905/130/20  залишити без змін.
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
На думку скаржника, місцевим господарським судом неповно з`ясовано всі обставини справи, оскільки позивач мав намір забрати обладнання 28.08.2019 р. та довів це до відома відповідача, відрядивши 28.08.2019 р. до його підприємства свого працівника з метою отримання обладнання, який 28.08.2019 р. прибув до відповідача та звертався до органів поліції з метою отримання допомоги у зв`язку з недопуском його відповідачем до обладнання – ці обставини у своїй сукупності свідчать про наявність порушеного права позивача.
Скаржник вважає, що відповідач не мав права на притримання майна, оскільки контракт та ощадна розписка від 31.01.2008 р. не містять таких умов, а також ПрАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» не доведено понесення витрат на зберігання у заявленому до стягнення розмірі, чим і обумовлена відмова у зустрічному позові, а самі дії відповідача щодо притримання майна, яке він на вимогу поклажодавця зобов`язаний був повернути, неможна вважати добросовісними.
У визначений ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.09.2020 р. строк, від ПрАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» надійшов відзив на апеляційну скаргу.
16.10.2020 р. та 09.11.2020 р. від третьої особи були отримані клопотання про відкладення розгляду справи, які обґрунтовані карантинними обмеженнями та зайнятістю повноважного представника у іншому судовому процесі.
Відповідно до ч.11 ст. 270 ГПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.
Згідно з постановою ВС від 15.10.2020 р. у справі № 922/2575/19, саме по собі оголошення карантину не зупиняє роботи судів.
Посилаючись на карантинні заходи та обмеження, третя особа не була позбавлена можливості взяти участь у судовому засіданні шляхом самопредставництва юридичної особи, в т.ч. і в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду відповідно до ч. 4 ст. 197 ГПК України, проте не скористалася своїм правом, тому слід дійти висновку, що у клопотаннях не зазначено причин, які безпосередньо перешкоджають третій особі взяти участь у судовому засіданні.
Враховуючи, що чинне процесуальне законодавство не визначає пріоритетності одних судових процесів перед іншими, судова колегія не визнає поважними причини неявки представника третьої особи у судове засідання, у зв`язку з чим клопотання відхиляється.
Представники позивача та третьої особи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи всі учасники апеляційного провадження повідомлені належним чином. 
Представник відповідача у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив за доводами, викладеними у відзиві на апеляційну скаргу.
Частинами 1-2 статті 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Дослідивши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Енерджи Груп» зверталося до господарського суду Донецької області з позовом про зобов`язання ПрАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» виконати в натурі свої зобов`язання за контрактом №23/142-07 від 07.12.2007р., а саме - відвантажити корпус барабана кресл. 1-227101-01 вартістю 580000,00 грн. (вартість з ПДВ 698400,00 грн.) на умовах FSA, ст.Шпичкино Донецької області з.д., код 491906, згідно «Інкотермс» 2000р., з наданням позивачу документів, передбачених п.6.4 контракту (оригіналу платіжної вимоги-доручення на залізничний тариф, копії залізничної накладної, податкової накладної).
В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на порушення відповідачем умов контракту №23/142-07 від 07.12.2007р. в частині виконання свого обов`язку з постачання товару.
Рішенням господарського суду Донецької області від 03.09.2018 р. у справі № 905/1055/18 у задоволенні цього позову ТОВ «Енерджи Груп» відмовлено; в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутні відомості про оскарження рішення суду в апеляційному та касаційному порядку, тобто дане рішення набрало законної сили ще у 2018 році та є чинним.
В межах господарської справи № 905/1055/18 місцевим господарським судом встановлені наступні обставини.
07.12.2007р. між ТОВ «Енерджи Груп», як покупцем, та ПрАТ «Новокраматорський машинобудівний завод», як постачальником, підписано контракт №23/142-07, за умовами якого сторони зобов`язані: покупець - оплатити продукцію, вказану у специфікації №1, яка є невід`ємною частиною контракту; постачальник - поставити продукцію покупцеві, а покупець зобов`язаний прийняти продукцію. Вид продукції - запчастини дробильно-размольного обладнання.
За змістом п.п.4.1-4.3 контракту, ПрАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» зобов`язується поставити продукцію за цим контрактом на умовах FSA, ст.Шпичкино Донецької залізниці, код 491906, згідно Інкотермс» 2000р. Строк виготовлення згідно з графою 11 додатку №1к контракту, якщо інше не передбачено додатковими угодами. Дострокове постачання допускається за узгодженням з покупцем.
Згідно з розділом 6 контракту, ПрАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» зобов`язаний протягом 15 днів від дати отримання повної оплати здійснити відвантаження готової продукції залізничним транспортом. Відвантаження готової продукції здійснюється залізничним транспортом. Відвантаження продукції здійснюється окремими товарно-платіжними вузлами або повнообсяжним виробом в залежності від конструкції та можливостей перевезення. Постачальник надає покупцю на продукцію, що відвантажується, наступні документи: платіжну вимогу-доручення на продукцію, залізничну накладну, податкову накладну.
Відповідно до п.9.3 контракту, ПрАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» зберігає виготовлену продукцію за свій рахунок до закінчення перебігу строку, вказаного у п.5.3. У випадку неоплати покупцем виготовленої продукції в строк згідно з п.5.3 ТОВ «Енерджи Груп» сплачує витрати за зберігання та складування у розмірі 19,50 грн. з ПДВ за 1 тону у місяць. Оплата здійснюється на підставі платіжної вимоги протягом 10 днів з дати її отримання.
Даний контракт вступає в силу з дати підписання сторонами та діє до 31.12.2008р. (п.11.1 контракту).
В подальшому сторонами вносилися зміни до контракту шляхом підписання додаткових угод №1 від 18.12.2007р., №2 від 04.06.2008р., №3 від 11.08.2008р., №4 від 11.08.2008р.
Зокрема, згідно з додатковою угодою №2 від 04.06.2008р. до специфікації №1 внесено зміни, за якими відповідач має поставити позивачу корпус барабану у кількості 1 одиниця на суму 424 974 грн. з ПДВ. Загальна сума контракту з урахуванням ПДВ становить 1 123 374,00 грн.
За змістом додаткової угоди №3 від 11.08.2008р. пункт 1 контракту викладено наступним чином: «На підставі цього контракту сторони зобов`язані: покупець - оплатити продукцію, визначену у специфікаціях №№1,2,3; постачальник - поставити продукцію покупцю, покупець - прийняти продукцію». Загальна сума контракту з урахуванням ПДВ становить 1 353 918,00 грн.
Крім цього, за даною додатковою угодою покупець, після підписання контракту та отримання платіжної вимоги постачальника, зобов`язаний протягом 10 днів перерахувати аванс у розмірі 20% від загальної ціни, вказаної у специфікації №1. Покупець, після підписання додаткової угоди №1 та отримання платіжної вимоги постачальника, зобов`язаний протягом 10 днів перерахувати повну оплату за продукцію, вказану у специфікації №2. Покупець, після підписання додаткової угоди №2 та отримання платіжної вимоги постачальника, зобов`язаний протягом 10 днів перерахувати аванс у розмірі 30% від загальної ціни, вказаної у специфікації №3. При несвоєчасній оплаті авансу, строк постачання переноситься на строк прострочення оплати авансу.
Додатковою угодою №3 від 11.08.2008р. внесено зміни і до умов п.6.1 контракту: відвантаження готової продукції, зазначеної у специфікаціях №1, №3 здійснюється протягом 15 днів від дати отримання повної оплати. Відвантаження готової продукції, вказаної у специфікації №2 здійснюється через 1 місяць від дати отримання повної оплати; а також продовжено строк дії контракту - до 31.12.2009р.
На виконання умов контракту сторонами підписано специфікації №№1, 2, 3 до контракту, згідно з якими:
- за специфікацією №1 постачальник мав поставити покупцеві корпус барабану у кількості 1 шт. на суму 392 040,00 грн. Строк виготовлення - 7 місяців з дати отримання авансу у розмірі 20% від загальної суми контракту;
- за специфікацією №2 постачальник мав поставити покупцеві корпус барабану у кількості 1 шт. на суму 698 400,00 грн. Строк виготовлення - 1 місяць з дати отримання повної оплати;
- за специфікацією №3 постачальник мав поставити покупцеві живитель барабанний 1350 у кількості 1 одиниця на суму 145  120 грн., горловину воронки у кількості 2 одиниці на суму 47000,00 грн., всього на суму 230 544,00 грн. з урахуванням ПДВ. Строк виготовлення - 6 місяців з дати отримання авансу у розмірі 30% від загальної ціни, вказаної у специфікації.
31.01.2008р. постачальник виставив покупцеві платіжну вимогу-доручення №2-86067 на суму 698 400,00 грн. за контрактом №23/142-07 від 07.12.2007р., яка була оплачена покупцем 30.07.2008 р., що підтверджується випискою з банківського рахунку.
31.01.2008р. сторонами підписано акт здачі-приймання обладнання, згідно з яким постачальником виготовлено та передано корпус барабану кресл.1-227101-01 на суму 582 000,00 грн. без ПДВ покупцеві відповідно до рахунку №2-86067 від 31.01.2008р. за контрактом №23/142-07 від 07.12.2007р.
Проте, покупець залишив на відповідальне зберігання постачальнику дане обладнання, про що 31.01.2008р. сторонами складено зберігальну розписку.
Згідно з мотивувальною частиною рішення господарського суду Донецької області від 03.09.2018 р. у справі № 905/1055/18, 14.06.2017р. ТОВ «Енерджи Груп» листом №1-14/06 від 14.06.2017р.  звернулося до ПрАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» щодо підготовки обладнання до відвантаження протягом місяця з моменту отримання даного листа, а також сертифікату якості на виріб; умови відвантаження - самовивезення.
Листом від 21.06.2017р. ПрАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» повідомив, що відповідна продукція вже була прийнята покупцем, внаслідок чого постачальником буде відвантажено продукцію після оплати витрат на зберігання та надання автотранспорту для відвантаження, або повідомлення реквізитів вантажоотримувача та оплати вартості перевезення, - ці обставини стали підставою для звернення покупця з позовом у справі № 905/1055/18.
Вирішуючи спір у справі № 905/1055/18 по суті, господарський суд Донецької області дійшов висновку, що шляхом підписання акту сторони погодили та підтвердили факт виготовлення постачальником та передання покупцеві спірного майна, тому зобов`язання постачальника з відвантаження продукції є виконаними і припиненими.
При цьому, судом першої інстанції було проаналізовано умови п. 9.3 контракту та зазначено, що правовідносини зі зберігання товару виникли між сторонами не внаслідок укладання контракту, а саме у зв`язку з укладанням сторонами зберігальної розписки від 31.01.2008 р., чим і обумовлена відмова у задоволенні позовних вимог, оскільки у справі № 905/1055/18 позовні вимоги ТОВ «Енерджи Груп» були заявлені у площині правовідносин поставки продукції за згаданим контрактом.
ТОВ «Енерджи Груп» вдруге звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до ПрАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» про повернення спірного майна, проте вже на підставі зберігальної розписки від 31.01.2008 р., згідно з якою обладнання, виготовлене за контрактом № 23/142-07 від 07.12.2007 р., по рахунку № 2-8667 від 31.01.2008 р. на суму 698  400 грн. з ПДВ, перебуває на відповідальному зберіганні в цехах ЗАТ «НКМЗ».
В межах господарської справи № 905/1978/18 встановлено, що у цій розписці сторонами не визначався термін зберігання, вартість зберігання та порядок повернення обладнання зі зберігання.
Рішенням господарського суду Донецької області від 21.02.2019 р. у справі № 905/1978/18 у задоволенні позову відмовлено, що обумовлено наступними обставинами у цій справі.
У мотивувальній частині даного рішення суду зазначено про те, що ПрАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» листом від 19.09.2008 №350/1194 звертався до ТОВ «Енерджи Груп», в якому просив поставити автомобіль для передачі (повернення) йому корпусу барабана або оплатити вартість залізничної доставки; про дату прибуття автомобіля просив повідомити заздалегідь.
Докази реагування на цей лист з боку ТОВ «Енерджи Груп» матеріали справи № 905/1978/18 не містять.
Натомість, у листі від 21.12.2011 вих. № 8/71-11 ТОВ «Енерджи Груп» просило зберігача підготувати корпус барабану кресл. 1-227101-01, що перебуває на зберіганні ЗАТ «НКМЗ», до відвантаження у січні 2012 року та зобов`язувалося забрати це обладнання до 20.01.2012, а номери автомобілів для вивозу повідомити додатково.
У відповідь, листом ПАТ «НКМЗ» від 11.01.2012 № 350/56 повідомив про готовність до вивозу продукції транспортом ТОВ «Енерджи Груп». Також, посилаючись на тривале зберігання без руху продукції (корпус барабану кресл. 1-227101-01), просив  ТОВ «Енерджи Груп» повідомити про свої наміри щодо використання цієї продукції.
В матеріалах справи відсутня відповідь з боку ТОВ «Енерджи Груп» на цей лист, також матеріали справи не містять доказів вжиття ТОВ «Енерджи Груп» заходів по вивезенню корпусу барабану з території ПАТ «НКМЗ» у запропонований ним самим термін до 20.01.2012.
Листом від 16.05.2012 вих.8/7-12 поклажодавець повідомив зберігача про необхідність підготовки обладнання (корпус барабану кресл. 1-227101-01) для передачі фахівцям ТОВ «Енерджи Груп», що прибудуть на підприємство 22.05.2012.
У відповідь на цей лист ПАТ «НКМЗ» повідомив (лист № 350/789 від 18.05.2012), що у зв`язку з перевантаженням потужностей цеху, пов`язаних із збиранням та відвантаженням обладнання у договірні строки, ПАТ «НКМЗ» позбавлений можливості підготувати до відвантаження та відвантажити фахівцям позивача корпус барабану кресл. 1-227101-01 у визначений поклажодавцем строк.
Також у справі містяться листи зберігача, адресовані ТОВ «Енерджи Груп», № 350/1107 від 18.06.2012, № 350/309 від 30.01.2013, в яких ПАТ «НКМЗ» просив повідомити про готовність забрати корпус барабану та повідомити про дату поставки автомобіля під завантаження цієї продукції на територію відповідача.
Докази реагування на ці листи з боку ТОВ «Енерджи Груп» матеріали справи № 905/1978/18 не містять.
В листі від 14.06.2017 вих.№ 1-14/06 (про який також зазначено і у рішенні суду від 03.09.2018 р. у справі № 905/1055/18) поклажодавець просив підготувати обладнання до відвантаження протягом місяця з дня отримання цього листа, а також сертифікат якості на корпус барабану кресл. 1-227101-01, та повідомити заздалегідь про заплановану дату відвантаження. При цьому, ТОВ «Енерджи Груп» визначило умови відвантаження шляхом самовивозу.
У відповідь зберігач листом від 21.06.2017 № 350/962 повідомив ТОВ «Енерджи Груп» про готовність відвантаження корпусу барабану кресл. 1-227101-01 протягом 7-ми днів після оплати витрат ПАТ «НКМЗ» за зберігання цієї продукції, а також надання автотранспорту для відвантаження або повідомити реквізити вантажоотримувачу та оплати вартості перевезення.
Іншим листом № 350/362 від 19.03.2018 ПАТ «НКМЗ» повідомив ТОВ «Енерджи Груп» про вартість послуг зберігання та переконсервації обладнання, а також про притримання продукції (корпусу барабану кресл. 1-227101-01) на підставі ст.ст. 594 та 947 Цивільного кодексу України до оплати ним рахунку за зберігання продукції. Щодо здійснення поставки цієї продукції на умовах FCA, ст. Шпичкино, завод відповів відмовою, посилаючись на припинення зобов`язань за контрактом 23/142-07 від 07.12.2007 його повним виконанням та вказував на необхідність ТОВ «Енерджи Груп»  самостійно забрати продукцію.
Під час розгляду справи № 905/1978/18 місцевим господарським судом сторонами не заперечувалося, що корпус барабану кресл. 1-227101-01 знаходиться на території підприємства заводу.
Відповідно до мотивувальної частини рішення суду від 21.02.2019 р. у справі № 905/1978/18, в матеріалах цієї справи відсутні докази вжиття ТОВ «Енерджи Груп» фактичних дій за період з 2012 по 2018 рік включно для вивезення корпусу барабану з території ПАТ «НКМЗ».
Вирішуючи спір у справі № 905/1978/18 по суті, суд першої інстанції дійшов висновку, що саме по собі листування щодо повернення ПАТ «НКМЗ» зі зберігання продукції не свідчить про вжиття відповідних дій ТОВ «Енерджи Груп» для власне отримання такої продукції у запропонованому ним порядку.
З огляду на те, що ТОВ «Енерджи Груп» не було вчинено ніяких фактичних дій для того, щоб забрати майно у ПАТ «НКМЗ», а в матеріалах справи № 905/1978/18 відсутні докази чинення перешкод ПАТ «НКМЗ» поклажодавцеві забрати продукцію зі зберігання у порядку, визначеному ним самим у листуванні, тому господарський суд Донецької області дійшов висновку про недоведення ТОВ «Енерджи Груп» порушення свого права ПАТ «НКМЗ» та передчасність позову у даній справі, констатуючи, що ТОВ «Енерджи Груп» не позбавлено можливості забрати своє майно у будь-який час.
В Єдиному державному реєстрі відсутні відомості щодо апеляційного чи касаційного перегляду рішення суду від 21.02.2019 р. у справі № 905/1978/18, дане рішення набрало законної сили у визначеному чинним процесуальним законодавством порядку та є чинним.
Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Отже, у розумінні даної норми, преюдиційними є обставини щодо:
- виконання ПрАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» свого зобов`язання щодо поставки товару належним чином і у повному обсязі, внаслідок чого це зобов`язання є припиненим;
- переходу права власності на барабан від постачальника до покупця;
- виникнення між сторонами правовідносин зі зберігання спірного майна на підставі зберігальної розписки від 31.01.2008 р.;
- відсутності активних та ініціативних дій ТОВ «Енерджи Груп» за період з 2012 по 2018 рік включно для вивезення корпусу барабану з території ПАТ «НКМЗ», що обумовлює відсутність порушення його права відносно повернення майна.
Матеріали даної справи - № 905/130/20 свідчать про те, що 27.03.2019 р. між ТОВ «Енерджи Груп», як продавецем, та ТОВ «ФПК «Уран», як покупцем, укладено договір купівлі-продажу № 2, за умовами якого продавець відчужує, а покупець набуває у власність належні продавцю на праві власності за контрактом № 23/142-07 від 07.12.2007 р., укладеним між продавцем та ПрАТ «Новокраматорський машинобудівний завод», продкукцію, а саме: корпус барабана (кресл. 1-227101-01) вартістю 580  000,00 грн. (698  400,00 грн. з ПДВ).
Згідно з п. 1.2 договору купівлі-продажу, продукція, що відчужується за цим договором, перебуває на відповідальному зберіганні ПрАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» відповідно до зберігальної розписки від 31.01.2008 р.
Датою переходу права власності є дата підписання цього договору (п. 2.1 договору купівлі-продажу).
Відповідно до п. 2.3 договору купівлі-продажу, передача продукції відбувається шляхом самостійного отримання покупцем продукції за її фактичним місцем перебування – на території ПрАТ «Новокраматорський машинобудівний завод». Витрати, пов`язані із транспортуванням продукції несе покупець.
Умовами п.3.1 та п. 3.3 договору купівлі-продажу визначено, що ціна, за якою продукція продається покупцеві, становить 580  000,00 грн., 698  400,00 грн. з ПДВ. Строк оплати – до 31.12.2025 р., але не раніше дня фактичного одержання покупцем продукції.
Згідно з п. 4.4 договору купівлі-продажу, первісний кредитор не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником зобов`язань, право на часткову вимогу яких відступається згідно з цим договором.
Пунктом 5.8 договору купівлі-продажу сторонами встановлено, що вони в день укладення цього договору зобов`язуються укласти договір відступлення прав вимоги щодо продукції, визначеної п. 1.1 цього договору за контрактом № 23/142-07 від 07.12.2007 р. та зберігальною розпискою від 31.01.2008 р.
17.04.2019 р. ТОВ «Енерджи Груп», як первісним кредитором, та ТОВ «ФПК «Уран», як новим кредитором, укладено договір про відступлення права вимоги № 2 від 17.04.2019 р., за умовами якого первісний кредитор повністю відступає, а новий кредитор приймає у повному обсязі на себе всі права вимоги, що належать первісному кредиторові, і стає повноцінним кредитором за контрактом № 23/142-07 від 07.12.2007 р. та зберігальною розпискою від 31.01.2008 р., укладеними між первісним кредитором та ПрАТ «Новокраматорський машинобудівний завод».
Згідно з п. 1.2 договору відступлення права вимоги, новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання зобов`язань за основними договорами, а саме: вимагати передачі та/або повернення зі зберігання майна – корпусу барабану кресл. 1-227101-01 (специфікація № 2 до контракту № 23/142-07 від 07.12.2007 р.) вартістю 698  400,00 грн. з ПДВ, разом із всіма документами на це майно.
За умовами п. 1.3 договору відступлення права вимоги, право вимоги первісного кредитора до боржника на суму 698  400,00 грн. за основним договором підтверджується наступними документами: контрактом № 23/142-07 від 07.12.2007 р. з додатками та додатковими угодами, зберігальною розпискою від 31.01.2008 р., актом здачі-приймання обладнання від 31.01.2008 р., які є невід`ємною частиною цього договору і передаються первісним кредитором новому кредитору з доказами оплати та іншими документами в момент підписання сторонами цього договору.
Умови п. 4.4 договору відступлення прав вимоги є тотожними умовам п. 4.4 договору купівлі-продажу.
Згідно з п.п. 5.1, 5.2, 5.3 договору відступлення прав вимоги, вартість відступлених прав вимоги за цим договором становить 698  400,00 грн. без ПДВ. Винагорода за відступлене право вимоги не сплачується. Новий кредитор зобов`язаний перерахувати вартість відступлених прав вимоги за цим договором первісному кредитору до 31.12.2025 р.
За актом приймання-передачі від 17.04.2019 р. ТОВ «Енерджи Груп» передало, а ТОВ «ФПК «Уран» прийняло контракт № 23/142-07 від 07.12.2007 р. з додатками та додатковими угодами, зберігальну розписку від 331.01.2008 р., акт здачі-приймання обладнання від 31.01.2008 р., документи на підтвердження оплати.
Листом № 1-20/05 від 20.05.2019 р. ТОВ «Енерджи Груп» повідомило зберігача про те, що згідно з договором № 2 від 17.04.2019 р. до ТОВ «ФПК «Уран» перейшло право вимоги передачі обладнання за контрактом № 23/142-07 від 07.12.2007 р. і зберігальною розпискою від 31.01.2008 р.
Згідно з листом ПрАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» № 009/юр-398 від 11.06.2019 р:
- права вимоги поставки за контрактом № 23/142-07 від 07.12.2007 р. є недійсними, оскільки на час укладання договору про відступлення права вимоги № 2 від 17.04.2019 р. вони припинилися;
- позовна давність щодо вимоги ТОВ «Енерджи Груп» стосовно зобов`язання заводу зі зберігання сплинула 19.05.2015 р.;
- обладнання утримується у зв`язку з тим, що ПрАТ «НКМЗ» вимагав у своїх листах № 350/962 від 21.06.17, № 009/юр-670 від 04.08.17, № 350/362 від 19.03.18 відшкодування витрат зі зберігання, які на 28.02.2018 р. складали 320  841,52 грн. та до теперішнього часу не сплачені.
Листом № 2 від 10.07.2019 р. ТОВ «ФПК «Уран» просило підготувати до відвантаження корпус барабану, забезпечити передачу представникам його підприємства всієї необхідної документації на цю продукцію, забезпечити доступ представників – ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до обладнання на 28.08.2019 р., орієнтовний час прибуття спеціалістів і транспорту – з 9.00 до 17.00; номер автомобілю для оформлення пропуску буде повідомлений додатково.
Відповідач за первісним позовом у відповідь листом № 009/юр-517 від 05.08.2019 р. повторно наголосив, що зобов`язання сторін за контрактом поставки закінчилися 31.01.2008 р. шляхом його повного виконання на підставі підписаного акту здачі-прийняття обладнання, що встановлено рішенням господарського суду Донецької області від 03.09.2018 р. у справі № 905/1055/18.
В свою чергу, ТОВ «ФПК «Уран» листом № 3 від 21.08.2019 р. сповістив, що рішенням господарського суду Донецької області від 03.09.2018 р. у справі № 905/1055/18 встановлено наявність правовідносин відповідального зберігання між ТОВ «Енерджи Груп» та ПрАТ «НКМЗ». Оскільки обладнання не залишало територію ПрАТ «НКМЗ», а право власності на нього перейшло до ТОВ «ФПК «Уран», як і право поклажодавця, тому завод зобов`язаний не перешкоджати власнику у розпорядженні майном, яке він сам вивозить. У зв`язку з тим, що люди та транспорт прибудуть у зазначений строк, позивач просив відповідача забезпечити пропуск до місця знаходження майна.
Також позивачем за первісним позовом надано до матеріалів справи лист ПрАТ «НКМЗ» № 009/юр-571 від 02.09.2019 р., в якому останній зазначав про сплив позовної давності та наголошував на неоплату ТОВ «Енерджи Груп» його витрат на зберігання спірного майна а також на відмову у задоволенні позову рішенням суду від 21.02.2019 р. у справі № 905/1978/18.
ТОВ «ФПК «Уран» стверджує, що з метою вивезення обладнання з території заводу ним 22.08.2019 р. укладений договір з ТОВ «Битхім» - перевізником. До цього договору позивачем доданий рахунок-фактура № СФ-0000107 від 22.08.2019 р. на суму 55  000,00 грн., складений ТОВ «Битхім».
Крім того, до позовної заяви позивачем доданий наказ ТОВ «ФПК «Уран» № 5-к від 23.08.2019 р. про направлення у відрядження 28.08.2019 р. у зв`язку з виробничою необхідністю юриста Селевка Д.О. до ПрАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» з метою отримання належного ТОВ «ФПК «Уран» майна – корпусу барабану, кр. 1-227101-07. 
За доводами позивача, 28.08.2019 р. у визначений час його представник разом із представником третьої особи прибув до місця розташування відповідача для прийняття продукції, проте представниками відповідача у наданні доступу до продукції було відмовлено, у зв`язку з чим представник позивача викликав поліцію.
Згідно з листом Краматорського відділу ГУ Нацполіції в Донецькій області № 16430/301/01 від 30.08.2019 р., наданого у відповідь на звернення за фактом того, що ПАО НКМЗ незаконно утримує майно (корпус барабана, рис. 1-227101-01) на загальну вартість 582  000 грн., зареєстрованого до журналу Єдиного обліку заяв та повідомлень громадян про кримінальні правопорушення та інші події Краматорського відділу поліції за № 33426 від 28.08.2019, в ході проведеної перевірки не виявлено ознак кримінального правопорушення та рекомендовано звернутися до Краматорського міського суду в приватному порядку.
Наголошуючи на тому, що відповідач не виконав свої зобов`язання щодо повернення товару зі зберігання та продовжує його неправомірно утримувати, чим порушує право власності ТОВ «ФПК «Уран», позивач звернувся з даним позовом до господарського суду.
Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. 
Згідно з ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За приписами ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 936 ЦК України встановлено, що за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.
Відповідно до ч. 1 ст. 937 ЦК України, договір зберігання укладається у письмовій формі у випадках, встановлених статтею 208 цього Кодексу. Письмова форма договору вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем.
Частиною 2 ст. 938 ЦК України визначено, якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов`язаний зберігати річ до пред`явлення поклажодавцем вимоги про її повернення.
Відповідно до ч. 2 ст. 942 ЦК України, якщо зберігання здійснюється безоплатно, зберігач зобов`язаний піклуватися про річ, як про свою власну.
За приписами ч. 3 ст. 947 ЦК України, при безоплатному зберіганні поклажодавець зобов`язаний відшкодувати зберігачеві здійснені ним витрати на зберігання речі, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частинами 1 та 2 статті 949 ЦК України, зберігач зобов`язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання. Річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей.
Згідно з ст. 953 ЦК України, зберігач зобов`язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився.
Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
ТОВ «Енерджи Груп» зверталося до ПрАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» з вимогою про повернення майна ще у 2012 році, проте внаслідок невчинення ним жодних дій, направлених на реальне повернення свого майна, за період з 2012 по 2018 рік включно для вивезення корпусу барабану з території ПАТ «НКМЗ» рішенням господарського суду Донецької області від 21.02.2019 р. у справі № 905/1978/18 встановлено відсутність порушення його права відносно повернення майна, чим обумовлена відмова у застосуванні позовної давності, про що заявляв ПАТ «НКМЗ» під час розгляду цієї справи (за відсутності порушеного права позовна давність не може бути застосована).
Отже, право третьої особи як поклажодавця на повернення належного їй на праві власності майна не порушувалося відповідачем по 2018 рік включно.
Незважаючи на те, що зобов`язання з поставки обладнання є припиненими ще у 2008 році, доказів розірвання договору зберігання, укладеного шляхом підписання зберігальної розписки від 31.01.2008 р. у розумінні ч. 1 ст. 937 ЦК України або доказів визнання його недійсним у судовому порядку сторонами до матеріалів справи не надано, тому на момент укладання позивачем та третьою особою договорів купівлі-продажу № 2 від 27.03.2019 р. та відступлення права вимоги № 2 від 17.04.2019 р. позивач і відповідач перебували у договірних відносинах щодо зберігання спірного майна. Таким чином, до позивача від третьої особи на підставі зазначених договорів перейшло як право власності, так і право поклажодавця вимагати повернення належної йому речі.
Натомість викладені у відзиві на позов доводи ПрАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» про фіктивність договору купівлі-продажу № 2 від 27.03.2019 р. спростовуються матеріалами справи та не приймаються до уваги.
Отже, новим кредитором у зобов`язанні щодо зберігання майна листом № 2 від 10.07.2019 р. була висунута вимога про повернення майна 28.08.2019 р., яка зберігачем залишена без виконання, що є порушенням прав ТОВ «ФПК «Уран» як поклажодавця та нового власника обладнання.
Судова колегія не погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що листування між ТОВ «ФПК «Уран» та ПрАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» у 2019 році не свідчить про вжиття позивачем дій для безпосереднього отримання спірного майна у запропонованому ним самим порядку, оскільки такий висновок суперечить обставинам справи.
На підтвердження реальності свого наміру вивезти обладнання з території підприємства відповідача позивач надав до матеріалів справи укладений з цією метою з перевізником договір № 4 від 22.08.2019 р. про надання транспортних послуг, внутрішній наказ свого підприємства про відрядження 28.08.2019 р. свого представника до заводу відповідача та лист-відповідь Краматорського відділу поліції, в якому зазначено про факт звернення представника позивача до правоохоронного органу саме 28.08.2019 р. 
Наведене свідчить про те, що представник відповідача дійсно прибув у відрядження 28.08.2019 р. до м. Краматорськ та намагався отримати доступ до належного ТОВ «ФПК «Уран»  на праві власності обладнання.
Відсутність поданого для завантаження автомобіля перевізника не спростовує даної обставини, оскільки у листі № 2 від 10.07.2019 р. орієнтовний час прибуття представників визначений з 09.00 год. до 17.00 год., відтак перевізник мав змогу надати такий автомобіль протягом всього робочого дня, а іншого відповідачем не доведено.
Крім того, згідно з п. 2.4 договору про надання транспортних послуг, простій автотранспорту перевізника в місцях завантаження/розвантаження сплачується окремо (за змістом - від вартості послуг перевезення) і становить 3  000,00 грн. за кожний день простою автомобіля.
Посилання суду першої інстанції на те, що у згаданому листі Краматорського відділу поліції повідомлено про відсутність ознак кримінального правопорушення також є хибним, у зв`язку з тим, що це не виключає наявності у діях відповідача порушення цивільного чи господарського зобов`язання.
Заперечення відповідача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, щодо належності й допустимості приведених позивачем доказів відхиляються за необґрунтованістю тому, що представник позивача не був допущений до обладнання, відповідно, не перетинав прохідну заводу, необхідний пропуск для чого йому не оформлявся, відтак позивач не має можливості надати такі докази, а у внутрішній документації заводу відсутні відомості про прибуття представників позивача в обумовлений час.  
При дослідженні питання правомірності притримання обладнання відповідачем, внаслідок чого майно фактично і не було повернуто позивачеві, слід звернути увагу на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.
За приписами ч. 1 ст. 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.
Згідно з ч. 1 ст. 594 ЦК України, кредитор, який правомірно володіє річчю, що підлягає передачі боржникові або особі, вказаній боржником, у разі невиконання ним у строк зобов`язання щодо оплати цієї речі або відшкодування кредиторові пов`язаних з нею витрат та інших збитків має право притримати її у себе до виконання боржником зобов`язання.
Аналізуючи положення ст. 594 та ст. 595 ЦК України судом першої інстанції залишено поза увагою, що притримання є одним з видів забезпечення виконання основного зобов`язання – в даному випадку зберігання майна, а при укладанні такого правочину законом встановлена імперативна вимога щодо його письмової форми.
Оскільки зберігальна розписка від 31.01.2008 р. не містить умов про забезпечення основного зобов`язання шляхом притримання, тому посилання відповідача на правомірність своїх дій суперечать наведеним вимогам чинного законодавства.
При цьому, суд апеляційної інстанції наголошує, що відповідач не був позбавлений права звернутися до суду з метою захисту своїх прав як зберігача майна та вимагати від поклажодавця відшкодування здійсненим ним витрат на підставі ч. 3 ст. 947 ЦК України. Це право відповідач реалізував шляхом подання зустрічного позову про стягнення з ТОВ «ФПК «Уран» витрат на зберігання корпусу барабану в сумі 350  596,07 грн.
Отже, відповідач на вимогу позивача від 10.07.2019 р. не повернув 28.08.2019 р. спірне майно, чим порушив вимоги ст. 949 й ст. 953 ЦК України, відтак право позивача на повернення обладнання зі зберігання було порушено відповідачем 28.08.2019 р.
Оскільки доказів повернення зі зберігання належного позивачеві на праві власності обладнання у добровільному порядку відповідачем до матеріалів справи не надано, тому первісні позовні вимоги підлягають задоволенню.
З огляду на те, що рішення суду від 11.08.2020 р. в частині вирішення спору за зустрічним позовом сторонами не оскаржувалося, тому в межах даного апеляційного провадження відсутні підстави для його перегляду в цій частині.
Під час розгляду справи судом першої інстанції відповідачем у відзиві на позов та в окремій заяві (т. 1, а.с. 136-137) заявлено про застосування позовної давності.
Відповідно до ч. 3  ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
Відповідно до ч. 1 ст.  256, ст.  257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.
Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").
За приписами ч. 1 ст.  261,  ст. 262 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.
Згідно з ч. 1, 2  ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.
Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.
Відповідно до ч. 5  ст. 267 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.
Як зазначено вище, право позивача, за захистом якого він звернувся до місцевого господарського суду, було порушено відповідачем 28.08.2019 р.
Позовну заяву ТОВ «ФПК «Уран» надіслано до господарського суду Донецької області за допомогою засобів поштового зв`язку 13.01.2020 р., що підтверджується накладною АТ «Укрпошта» № 5002702075875 від 13.01.2020 р., тому позовну давність у 3 роки позивачем не пропущено, у зв`язку з чим у задоволенні заяви відповідача про застосування позовної давності слід відмовити.
При цьому, судова колегія наголошує, що рішенням господарського суду Донецької області від 21.02.2019 р. у справі 905/1978/18, яке набрало законної сили та є чинним, встановлено відсутність порушеного права ТОВ «Енерджи Груп» з 2012 року по 2018 рік внаслідок його бездіяльності, тому у суду апеляційної інстанції немає підстав вважати, що порушення права поклажодавця мало місце у 2012 році, про що стверджує відповідач.
Враховуючи викладене, оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню в частині вирішення спору за первісним позовом з прийняттям нового рішення в цій частині про задоволення первісних позовних вимог, а в частині вирішення спору за зустрічним позовом дане рішення залишається судом апеляційної інстанції без змін, відповідно, апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за первісним позовом та за подання апеляційної скарги покладаються на ПрАТ «Новокраматорський машинобудівний завод».
Водночас слід враховувати, що  судовий збір з позовної заяви про повернення майна визначається з урахуванням вартості спірного майна лише у позадоговірних зобов`язаннях (постанова Пленуму ВГСУ №7 від 21.02.2013р.). Натомість, вимога у даній справі повернути обладнання, яка є фактично похідною від вимоги про належне виконання зобов`язань за договором зберігання, укладеного шляхом підписання сторонами зберігальної розписки від 31.01.2008 р., свідчить про існування між сторонами саме договірних правовідносин, тому судовий збір за первісним позовом має стягуватися в даному випадку у 1 розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб як за позовну заяву немайнового характеру.
Керуючись статтями 269, 270, 275, 277, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ФПК «Уран» на рішення господарського суду Донецької області від 11.08.2020 р. у справі № 905/130/20 задовольнити.
Рішення господарського суду Донецької області від 11.08.2020 р. у справі № 905/130/20 скасувати частково.
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФПК «Уран» про зобов`язання Приватного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод» передати ТОВ «ФПК «Уран» майно, а саме: корпус барабана, кресл. 1-227101-01, вартістю 580  000,00 грн. (вартість з ПДВ – 698  400,00 грн.) задовольнити.
Зобов`язати Приватне акціонерне товариство «Новокраматорський машинобудівний завод» (84305, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Орджонікідзе, 5, код ЄДРПОУ 05763599) передати Товариству з обмеженою відповідальністю «ФПК «Уран» (50036, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Софії Перовської, 5, код ЄДРПОУ 34544830) майно, а саме: корпус барабана, кресл. 1-227101-01, вартістю 580  000,00 грн. (вартість з ПДВ – 698  400,00 грн.).
В решті рішення господарського суду Донецької області від 11.08.2020 р. у справі № 905/130/20 залишити без змін.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод» (84305, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Орджонікідзе, 5, код ЄДРПОУ 05763599) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФПК «Уран»  (50036, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Софії Перовської, 5, код ЄДРПОУ 34544830) судовий збір за позовом в сумі 2 102,00 грн. та за апеляційною скаргою в сумі 3  153,00 грн.
Доручити господарському суду Донецької області видати відповідний наказ.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів.
Повний текст постанови складено 10.11.2020 р.

Головуючий суддя                                                                    В.І. Пушай

Суддя                                                                                           Н.М. Пелипенко  

Суддя                                                                                           О.А. Істоміна