УХВАЛА

30 листопада 2020 року 
м. Київ
справа № 757/10124/19-а
адміністративне провадження № К/9901/27138/20

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Мельник-Томенко Ж.М., 
перевіривши касаційну скаргу Управління поліції охорони в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 квітня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2020 року
у справі №757/10124/19-а за позовом ОСОБА_1 до Управління поліції охорони в м. Києві про стягнення одноразової грошової допомоги,
УСТАНОВИВ:
21 жовтня 2020 року до касаційного суду надійшла скарга Управління поліції охорони в м. Києві.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 жовтня 2020 року для розгляду справи №757/10124/19-а визначено колегію суду у складі головуючого судді Желєзного І.В., суддів - Берназюка Я.О., Коваленко Н.В.
Ухвалою Верховного Суду від 10 листопада 2020 року задоволено заяви суддів Желєзного І.В., Берназюка Я.О., Коваленко Н.В. про самовідвід у зв`язку із неурахуванням спеціалізації при визначенні суддів для розгляду справи №757/10124/19-а.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи №757/10124/19-а визначено колегію суддів у складі головуючого судді - Мельник-Томенко Ж.М., суддів Жука А.В., Загороднюка А.Г.
Перевіривши матеріали касаційної скарги Суд зазначає таке.
За правилами частини 1 статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 КАС України установлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Відповідно до частини 4 статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 4 статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
Отже, системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині 1 статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини 4 статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги установлено, що скаржник посилається на підпункт 1 частини 4 статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судових рішень, однак зазначає, що судами попередніх інстанцій не ураховано правового висновку, що міститься в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 09 березня 2017 року у провадженні №К/9991/12213/12 та ухвалі Вищого адміністративного суду України від 22 січня 2015 року у провадженні №К/9991/44979/14.
Так, Суд звертає увагу скаржника, що у частині 4 статті 328 КАС України мова йде лише щодо постанов Верховного Суду, отже обґрунтування підставою для касаційного оскарження судових рішень постановами чи ухвалами Вищого адміністративного суду України не передбачено чинним КАС України.
З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини 5 статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За таких обставин, касаційна скарга Управління поліції охорони в м. Києві підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 квітня 2020 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2020 року у справі №757/10124/19-а.
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України Суд, -
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Управління поліції охорони в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 квітня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2020 року у справі №757/10124/19-а - повернути скаржнику.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

...........................
Ж.М. Мельник-Томенко
Суддя Верховного Суду