Справа № 306/157/20

Закарпатський апеляційний суд

  П  О  С  Т  А  Н  О  В  А 
І м е н е м У к р а ї н и

18.12.2020                 м. Ужгород

       Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 ,

                                                         в с т а н о в и в :

постановою судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 21 лютого 2020 року

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 (чотириста двадцять грн. сорок коп.) грн.

Згідно постанови, 28 січня 2020 року приблизно о 23.00 год. ОСОБА_1 у с. Поляна по вул. Духновича, Свалявського району керував транспортним засобом марки «Ауді А6» н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що його пояснення в постанові є перекрученими, оскільки в судовому засіданні вину не визнав, судом свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не викликались і не допитувались. Твердить, що автомобілем не керував, а лише хотів вимкнути двигун, оскільки чекав на товариша, який би його відвіз додому. Зауважує, що протокол складено у приймальному відділенні Свалявської ЦРЛ без його участі, надання копії і без роз`яснення прав, передбачених ст. 63 Конституції України і ст. 268 КУпАП. На його думку, зазначеними в протоколі свідками є безпосередньо медичні працівники Свалявської ЦРЛ, поліцейські порушили порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння, оскільки його огляд на місці зупинки транспортного засобу не проводився за допомогою спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, відомості про яких у протоколі є відсутніми. Також звертає увагу на невідповідність протоколу вимогам ст. 256 КУпАП через відсутність у ньому посилання на обов`язкові ознаки складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , неявка якого, з огляду на положення ч. 6 ст. 294 КУпАП, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги те, що ОСОБА_1 повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до вимог закону й будь-яких заяв про відкладення апеляційного розгляду та даних про поважність причин неявки не подавав.

Апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, яким дана правильна оцінка в постанові.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення підтверджено, що 28 січня 2020 року приблизно о 23-й годині в с. Поляна по вул. Духновича ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Ауді А6», н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини), і від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги, передбачені п. 2. 5 Правил дорожнього руху України (далі – ПДР), за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. З указаного протоколу також убачається, що такий складено у присутності двох свідків – ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , і що ОСОБА_1 відмовився від підпису протоколу, отримання його примірника та надання будь-яких пояснень по суті правопорушення (а. с. 1).

З копії постанови від 29.01.2020 вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме за те, що 28 січня 2020 року приблизно о 23-й годині в с. Поляна по вул. Духновича ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Ауді А6», н.з. НОМЕР_1 , не пред`явивши документ, який надає право на керування транспортними засобами (а. с. 2).

Факти зупинки працівниками поліції 28.01.2020 приблизно о 23 год. по вул. Духновича в с. Поляна автомобіля марки «Ауді А6», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , виявлення в нього ознак алкогольного сп`яніння та його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків, підтверджується і рапортом інспектора СРПП № 2 Свалявського відділення поліції Продана М. М., в якому детально викладено обставини події (а. с. 3).

Викладені в протоколі та вищенаведених доказах обставини підтверджуються і наявним у матеріалах справи відеозаписом із місця події, що міститься на диску (а. с. 4).

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, і зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.5 ПДР та винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що інспектор Продан М. М. був упереджений при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що в нього були підстави для обмови ОСОБА_1 та фальсифікації протоколу, і що він зацікавлений у результатах розгляду справи – у підтвердження таких даних у матеріалах справи відсутні які-небудь докази, і таких до апеляційної скарги не додано.

Тому, апеляційний суд доходить висновку, що інспектор ОСОБА_5 при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.

Крім того, під час апеляційного розгляду справи не встановлено й даних про те, що в громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були залучені в якості свідків відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння та складанні щодо нього протоколу, були підстави для обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, зокрема, у відмові від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, – такі дані в матеріалах справи також відсутні й до апеляційної скарги таких також не додано.

З огляду на вищенаведене, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.

Доводи апеляційної скарги про те, що пояснення ОСОБА_1 в постанові є перекрученими, оскільки в судовому засіданні вину не визнав, - апеляційний суд відхиляє як такі, що також не підтверджені будь-якими доказами. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує і те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази про те, що ОСОБА_1 звертався куди-небудь із заяви про виправлення описки в судовому рішенні чи фальсифікацію такого.

Як такі, що не спростовують факту відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння у присутності двох свідків, апеляційний суд із урахуванням наведеного вище, відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що судом свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не викликались, не допитувались. При цьому, апеляційний суд враховує і те, що виклик свідків та їх допит у судовому засіданні здійснюється за клопотання сторони в справі, а в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 заявляв клопотання про виклик та допит у судовому засіданні як суду першої інстанції, так і апеляційного суду будь-яких свідків, у тому числі й ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були залучені поліцейським у якості свідків відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 автомобілем не керував, а лише хотів вимкнути двигун, оскільки чекав на товариша, який би його відвіз додому, - апеляційний суд відхиляє як такі, що також не знайшли свого підтвердження, так як не підтверджені будь-якими доказами й спростовуються наявними в матеріалах справи та наведеними вище доказами, у тому числі й відеозаписом із місця події, аналіз перебігу подій на якому свідчить про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Не приймає до уваги апеляційний суд і доводи апеляційної скарги про те, що протокол складено у приймальному відділенні Свалявської ЦРЛ без його участі, надання копії та без роз`яснення прав, передбачених ст. 63 Конституції України і ст. 268 КУпАП. При цьому, враховується те, що відповідно до протоколу ОСОБА_1 у присутності двох свідків відмовився від підпису протоколу, отримання його примірника та надання будь-яких пояснень.

Як такі, що не спростовують факту відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння у присутності двох свідків, апеляційний суд визнає і доводи апеляційної скарги про те, що зазначеними в протоколі свідками є безпосередньо медичні працівники Свалявської ЦРЛ. При цьому, апеляційний суд враховує те, що в матеріалах справи відсутні відомості про те, що свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які залучені в якості свідків відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння були упередженими щодо ОСОБА_1 чи в них були підстави для обмови останнього, а також те, що чинним законодавством не заборонено залучення поліцейськими медичних працівників у якості свідків відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що поліцейські порушили порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння, оскільки його огляд на місці зупинки транспортного засобу не проводився за допомогою спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, відомості про яких у протоколі є відсутніми, апеляційний суд також відхиляє. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує те, що відповідно до чинного законодавства передбачена можливість проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, і при цьому, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 бажав пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Тому, апеляційний суд вважає, що поліцейськими не порушено будь-яких нормативно-правових актів, які регулюють порядок направлення водіїв на огляд з метою визначення стану алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність протоколу вимогам ст. 256 КУпАП через відсутність у ньому посилання на обов`язкові ознаки складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд відхиляє з огляду на те, що як убачається зі змісту протоколу, в ньому зазначені всі необхідні й передбачені ст. 256 КУпАП відомості, що свідчить про те, що він відповідає вимогам указаної норми й може братися до уваги як доказ у даній справі.

На підставі вищенаведеного, апеляційний суд доходить висновку про те, що судом першої інстанції ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винним у порушенні вимог, передбачених пунктом 2.5 ПДР та, відповідно, у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення; що адміністративне стягнення на нього накладено в межах санкції вищевказаної статті, яка є безальтернативною, і визнається таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Вищенаведене дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Тому, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а подана ОСОБА_1 апеляційна скарга – без задоволення.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанцій і обґрунтованих клопотань із цього приводу не заявлено, а не з`явившись на апеляційний розгляд справи, ОСОБА_1 позбавив себе можливості заявити такі в ході апеляційного розгляду справи.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
                                
                                        П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 , залишити без задоволення. 

Постанову судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 21 лютого 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан