ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2020 року
        
м. Чернівці

Справа № 718/1414/20
провадження № 822/809/20-ц
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Кулянди М.І.,
суддів Перепелюк І.Б., Литвинюк І.М.,
за участю секретаря Чубрей І.І.,
учасники справи: 
позивач ОСОБА_1 ,
відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
апеляційна скарга ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 10 серпня 2020 року,
головуючий у суді першої інстанції суддя Масюк Л.О.
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
В липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення безпідставно отриманих коштів.
Просила суд стягнути із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на її користь безпідставно отримані кошти в розмірі 431 649 гривень 37 коп., що еквівалентно 14 194, 79 євро та відповідно 571 689 гривень 20 коп., що еквівалентно 18 800 євро.

Під час звернення до суду з вказаним позовом, позивач подала до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 , оскільки невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити в майбутньому або зробити неможливим виконання рішення суду по справі.
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 10 серпня 2020 року у задоволенні заяви  ОСОБА_1  про забезпечення позову відмовлено.
Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову суд виходив з того, що в поданій заяві позивачем  належним чином не мотивовано, що не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також із неспівмірності заявлених позовних вимог.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та задовольнити заяву про забезпечення позову.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апелянт у своїй апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції не врахував, що предметом спору є грошові кошти, а отже невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, у випадку задоволення даного позову.
При цьому, зазначає, що вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами, не порушує прав власника на володіння та користування рухомим та нерухомим майном.
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
ОСОБА_5 , яка в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , подала відзив на апеляційну скаргу. 
Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги. 
Мотивувальна частина
Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій
У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом. 
Як вбачається зі змісту позову, позивач просить стягнути із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на її користь безпідставно отримані кошти в розмірі 431 649 гривень 37 коп., що еквівалентно 14 194, 79 євро та відповідно 571 689 гривень 20 коп., що еквівалентно 18 800 євро.
Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23 липня 2020 року відкрито провадження у справі. 
З метою забезпечення вказаного позову, просила вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, яка  знаходиться по АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 , оскільки невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити та зробити неможливим виконання рішення суду.
Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови
Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити. 
Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що в поданій заяві позивачем  належним чином не мотивовано, що не вжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду, враховуючи наступне.
Згідно з частинами першою, другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі.
Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК).
Згідно із роз`ясненням, яке міститься в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Умовою до застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.
Як вбачається з матеріалів справи предметом позовних вимог є вимога про стягнення безпідставно отриманих коштів із відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 в розмірі 431 649 гривень 37 коп., що еквівалентно 14 194, 79 євро та відповідно 571 689 гривень 20 коп., що еквівалентно 18 800 євро, тобто предметом спору є грошові кошти.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідач, як власник квартири, може розпорядитися своїм майном та відчужити його іншим особам до вирішення справи по суті, що у подальшому може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення даного позову.
Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність скасування ухвали  Кіцманського районного суду Чернівецької області від 10 серпня 2020 року  та задоволення заяви ОСОБА_1  про застосування заходів забезпечення позову. 
Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру не є співмірним з позовними вимогами позивача.
Так, співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків   від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками,  які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Враховуючи, що предметом спору є грошові кошти, відповідач, як власник квартири, може у будь-який час відчужити майно, що призведе до неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, тому обраний позивачем вид забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру спрямований на запобігання відчуженню нерухомого майна, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер та не порушують права та інтереси відповідача.
Накладення арешту на належне відповідачу майно за своїм змістом полягає виключно у обмеженні права особи розпорядитися майном (провести його відчуження), проте не позбавляє скаржника права володіння і користування цим майном.
Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги 
Враховуючи наведене, оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням нової постанови про задоволення заяви про забезпечення позову.
Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.
Ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 10 серпня 2020 року скасувати.
Заяву ОСОБА_1 про застосування заходів забезпечення позову задовольнити.
В порядку забезпечення позову накласти арешт на нерухоме майно: квартиру, яка знаходиться по АДРЕСА_1 (в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 20029423, номер запису про право власності 1468), власником якої є ОСОБА_6 .
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Дата складання повного тексту постанови 12 жовтня 2020 року.
Головуючий М. І. Кулянда 
Судді: І.М. Литвинюк 
І.Б. Перепелюк.