ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

16 грудня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/3686/20	
Головуючий в 1 інстанції: Стефанов  С.О.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі: головуючої судді – Шевчук О.А.,
суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від  03 вересня 2020 року, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін  у справі   за позовом   ОСОБА_1 до Національного університету оборони України імені Івана Черяховського про визнання протиправними дій та стягнення коштів

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2020 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача та просив  визнати протиправними дії Національного університету оборони України імені Івана Черняховського щодо не нарахування та не виплати в повному обсязі ОСОБА_1  індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 02.04.2017 рік включно;  стягнути з Національного університету оборони України імені Івана Черняховського на користь ОСОБА_1  індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 02.04.2017 рік включно з урахуванням січня 2008 року, як базового місяця в сумі 43 678,96 грн. з урахуванням відрахувань.
В обґрунтування позову зазначалось, що  бездіяльність Національного університету оборони України імені Івана Черяховського щодо не нарахування та невиплати йому індексації грошового забезпечення є протиправною, оскільки  індексації грошового забезпечення  є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці і її проведення, у зв`язку зі зростанням споживчих цін, є обов`язковим для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від  03 вересня 2020  року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Національного університету оборони України імені Івана Черняховського щодо не нарахування та невиплати в повному обсязі ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з               01.12.2015 року по 02.04.2017 рік включно. Зобов`язано Національний університет оборони України імені Івана Черняховського здійснити нарахування та виплату на користь ОСОБА_1   індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 02.04.2017 рік включно. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_1   надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції   та ухвалити   нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Доводами апеляційної скарги  зазначено,  що місяцем  для обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення   в розумінні Постанови №1078 за період з 01.1.2015 року по 28.02.2018 року включно є січень 2008 року відповідно до постанови КМУ від 07.11.2017 №1294, якою було востаннє підвищено посадові оклади військовослужбовцям.   Також, апелянт зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу на доводи позивача щодо стягнення суми індексації з відповідача. Позивач не погоджується з доводами суду, що зазначене питання віднесене до компетенції відповідача. Апелянт зазначає про відсутність обґрунтувань суду стосовно невідповідності вимогам чинного законодавства здійсненого ним розрахунку індексації, та зазначає, що відмова в задоволенні позову в цій частині призведе до повторного звернення до суду з новим позовом у майбутньому. 
У відзиві на апеляційну скаргу зазначається, про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги. Відповідач посилається роз`яснення Департаменту фінансів МОУ від 04.01.2016 р. №248/3/9/1/2, відповідно до якого індексація не нараховується до окремого роз`яснення. Відповідач зазначає, що відсутні підстави рахувати січень 2008 року місяцем підвищення грошових  доходів та обчислювати індекс споживчих цін для проведення подальшої індексації відповідно до розрахунку індексації грошового забезпечення позивача від 24.04.2020 р.
Відповідно до ч. 8 ст. 262 КАС України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції справу було розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження.
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1   у період з 29.08.2015 року по 02.04.2017 рік проходив військову службу у Національному університеті оборони України імені Івана Черняховського.
03 лютого 2020 року позивач звернувся до начальника Національного університету оборони України імені Івана Черняховського з заявою в якій просив:
- нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з             01.12.2015 року по 31.03.2017 рік в сумі 43 454,75 грн.;
- нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на всю суму заборгованості станом на дату повного розрахунку (а.с.9).
Листом від 06 березня 2020 року за №182/1011 відповідач відмовив позивачу у нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення (а.с.10).
Позивач, не погоджуючись з діями відповідача щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 31.03.2017 рік в сумі 43 454,75 грн., вважаючи їх незаконними та протиправними, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про  протиправність бездіяльності  військової частини НОМЕР_1 щодо   не виплати індексації грошового забезпечення позивачу  за період з 01.12.2015р.  по  02.04.2017р. та зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію за спірний період. Також, відмовляючи в частині позову, суд зазначив про відсутність підстав для стягнення  визначеної позивачем суми, оскільки такі вимоги є передчасними та входять до компетенції відповідача. Також, судом відмовлено в позові в частині   застосування місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 01.12.2015 року по          02.04.2017 рік «січень 2008 року».
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Частиною першою ст. 2 Закону України від 25.03.1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до статей 1 та 2 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон №2011-ХІІ) військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
За правилами частин другої-третьої ст. 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 03.07.1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, далі - Закон № 1282-ХІІ).
Статтею 2 Закону № 1282-ХІІ визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
У відповідності до статей 4, 6 Закону № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
У разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.
Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Так, правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від             17.07.2003 року № 1078 (далі - Порядок № 1078).
Згідно з п. 1-1 Порядку № 1078 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка (у 2016 році - 103 відсотка).
Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
Відповідно до п. 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
За правилами п. 4 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії.
Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.
Пунктом 5 Порядку № 1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Таким чином, місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.
Пунктом 6 Порядку № 1078 встановлено, що виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.
У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговість його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.
Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (вказана норма застосовується із 01.12.2015).
Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці.
При цьому, нормами Закону № 1282-ХІІ та Порядку № 1078 визначено джерело коштів на проведення індексації.
Однак, пунктом 6 Порядку № 1078 безпосередньо не скасовано виплату індексації заробітної плати (грошового забезпечення) та не пов`язано індексацію з надходженням коштів до власника підприємства, установи, організації.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо часткового задоволення позову.
Предметом розгляду в апеляційній інстанції є, зокрема,  питання про необхідність застосування місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 01.12.2015 року по 02.04.2017 рік «січень 2008 року. 
З цього питання, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, в ідповідно до п.3 постанови КМУ від 09.12.2015 року №1013 (в редакції чинній з 15.12.2015 року) «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів   державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 року розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 року, з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 року перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року.
Згідно п.6 даної Постанови №1013 вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 01.12.2015 року.
Згідно п.2 Постанови №1013 були внесені зміни, серед іншого, і до Постанови КМ України №1078 від 17.07.2003 року.
Як вже зазначалося вище, відповідно до п.5 Постанови №1013 (в редакції, чинній з 15.12.2015 року), у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.
Згідно п.102 Постанови №1013 (в редакції, чинній з 15.12.2015 року), для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.
З аналізу наведених положень Постанови №1013 та Постанови №1078 вірним є висновок суду першої інстанції, що після вжиття заходів, передбачених п.3 Постанови №1013 для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року відповідно до Порядку №1078, тому    підстави для застосування місяця «січень 2008 року» як базового місяця для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.12.2015 року по 02.04.2017 рік - відсутні.
Також, слід зазначити що вимоги щодо нарахування та виплати індексацію грошового забепезпечення із зазначенням базового місяця для її проведення, є передчасними, а тому суд  першої інстанції в цій частині правильно дійшов висновку про відмову в задоволенні позову. 
Щодо  позовних вимог та доводів апелянт  про  стягнення з відповідача   індексації грошових доходів позивачу за спірний перод, колегія суддів зазначає наступне.
Розрахунок індексації грошового забезпечення та нарахування конкретної суми індексації є компетенцією відповідача як органу, в якому позивач проходив службу, і який виплачував йому грошове забезпечення.
Саме на відповідача за наявності законних підстав покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення.
Колегія суддів зазначає, що для повного захисту порушених прав позивача судом першої інстанції правильно  зобов`язано  відповідача нарахувати та виплатити позивачу  індексацію грошового забезпечення,  за період з 01.12.2015 р. по 02.04.2017 р.
Слід зазначити, що  зобов`язання відповідача  вчинити такі дії є найбільш ефективним способом відновлення порушеного права позивача, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин  справи.
Здійснюючи судочинство Європейський суд неодноразово аналізував наявність, межі, спосіб та законність застосування дискреційних повноважень національними органами, їх посадовими особами. Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини від 17.12.2004 року у справі Педерсен і Бодсгор проти Данії зазначено, що здійснюючи наглядову юрисдикцію, суд, не ставлячи своїм завданням підміняти компетентні національні органи, перевіряє, чи відповідають рішення національних держаних органів, які їх винесли з використанням свого дискреційного права, положенням Конвенції та Протоколів до неї. Суд є правозастосовним органом та не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.
Таким чином, під дискреційним повноваженням слід розуміти компетенцію суб`єкта владних повноважень на прийняття самостійного рішення в межах, визначених законодавством, та з урахуванням принципу верховенства права.
Зміст компетенції органу виконавчої влади складають його повноваження - певні права та обов`язки органу діяти, вирішуючи коло справ, визначених цією компетенцією. В одних випадках це зміст прав та обов`язків (право діяти чи утримуватися від певних дій). В інших випадках органу виконавчої влади надається свобода діяти на свій розсуд, тобто оцінюючи ситуацію, вибирати один із кількох варіантів дій (або утримуватися від дій) чи один з варіантів можливих рішень.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що стягненню підлягають лише ті суми, які були нараховані, але не виплачені.
Так, з матеріалів справи вбачається, що індексація грошових доходів позивачу за період з 01.12.2015 року по 02.04.2017  року не нараховувалася та не виплачувалася.
Разом з цим, розрахунок індексації грошового забезпечення та нарахування конкретної суми індексації є компетенцією відповідача як органу, в якому позивач проходив службу, і який виплачував йому грошове забезпечення. Саме на відповідача за наявності законних підстав покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення.
Таким чином, вимога позивача про стягнення з Національного університету оборони України імені Івана Черняховського на його користь індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 02.04.2017 рік  в сумі 43 678,96 грн. є безпідставною та задоволенню не підлягає.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв`язку з чим підстав для її скасування не вбачається. 
Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись  ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення  Одеського окружного адміністративного суду від  03 вересня 2020 року – залишити без змін.
Відповідно до ст. 329 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя:                                                                                          О.А. Шевчук 

Суддя:                                                                                                             А.В. Бойко 

          Суддя:                                                                                                             А.Г. Федусик