Справа № 449/706/20                                Головуючий у 1 інстанції: Борняк Р.О. 
Провадження № 22-ц/811/2740/20                 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О. 
Категорія:41

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

23 грудня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Шеремети Н.О.
суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.
секретаря: Івасюти М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Перемишлянського районного суду Львівської області від 01 липня 2020 ро,-

ВСТАНОВИВ:

у вересні 2020 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 09 липня 2010 року. 
Стверджує, що підпис відповідача у заяві підтверджує її згоду на прийняття публічної пропозиції банку щодо укладення договору про надання банківських послуг, який складають підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на офіційному сайті банку (www.privatbank.ua). Підписавши заяву, між сторонами укладений договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку та кредитного договору. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, зазначеному в довідці про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду». В подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 7500 грн. Зазначає, що банк виконав свої зобов`язання за договором в повному обсязі, а саме надав ОСОБА_1 можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Вказує, що ОСОБА_1 не виконала зобов`язання за умовами кредитного договору, внаслідок чого станом на 12 квітня 2020 року утворилася заборгованість у розмірі 62 734.77 грн., яка складається із: заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 7574,42 грн., заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, заборгованості за нарахованою пенею у розмірі 48 974,43 грн. та заборгованості за штрафами відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг у розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 2963,56 грн. (процентна складова). З наведених підстав просить стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 09.07.2010 року у розмірі 62 734.77 грн. та судовий збір у розмірі 2102 грн.

Ухвалою Перемишлянського районного суду Львівської області від 01 липня 2020 року відмовлено у відкритті провадження у справі у зв`язку з тим, що є таке, що набрало законної сили судове рішення між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Ухвалу суду оскаржило Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», в апеляційній скарзі покликається на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм матеріального права та процесуального права, з невідповідністю висновків суду обставинам справи. 
Апелянт стверджує, що якщо в позовах, які розглядаються судами, одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто позови повністю співпадають зі складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обгрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного з цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду за вирішенням спору. Зазначає, що сума, яка стягнута за рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 26 жовтня 2018 року у цивільній справі № 449/1050/18, період та складові заборгованості відрізняються від суми, яку просив банк стягнути в даній справі, періоду та складової заборгованості. Вказує, що в даній справі стягується заборгованість станом на 12 квітня 2020 року у розмірі 62734.77 грн., а за рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 26 жовтня 2018 року стягнута заборгованість станом на 31 серпня 2015 року у розмірі 21054,47 грн. Звертає увагу, що предметом розгляду справи № 449/1050/18 була заборгованість за процентами за користування кредитними коштами на підставі ст. 1048 ЦК України, а предметом позову у даній справі є стягнення тіла кредиту, а також процентів нарахованих за ст. 625 ЦК України. Вважає, що позови не співпадають за матеріально-правовими вимогами та обставинами, якими обгрунтовується звернення до суду. З наведених підстав просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що АТ КБ «ПриватБанк» вже звертався до суду з аналогічним позовом та рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 26 жовтня 2018 року у цивільній справі № 449/1050/18 позов задоволено, дане рішення не оскаржувалося та набрало законної сили, відтак існує рішення, що набрало законної сили між тими самими сторонами, про той самий предмет спору і з тих самих підстав.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами
Обгрунтовуючи позовні вимоги, АТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № б/н від 09 липня 2010 року у розмірі 62 734.77 грн., що виникла станом на 12 квітня 2020 року, яка складається з: заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 7574,42 грн., заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, заборгованості за нарахованою пенею у розмірі 48 974,43 грн. та заборгованості за штрафами відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг у розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 2963,56 грн. (процентна складова).
Заочним рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 26 жовтня 2018 року у справі № 449/1050/18 стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 09 липня 2010 року у розмірі 21054, 47 грн., що виникла станом на 31 травня 2015 року, яка складається з: заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 6849,51 грн., заборгованості за нарахованою пенею у розмірі 13 845,42 грн., заборгованості за штрафами у розмірі 500 грн (фіксована частина) та 978,78 грн. (процентна складова). 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до невірного висновку про наявність рішення, що набрало законної сили між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, оскільки предметом позову у цивільній справі № 449/1050/18 була заборгованість за простроченим тілом кредиту, за відсотками за користування кредитом, нарахованою пенею та штрафами станом на 31 травня 2015 року, а у даній цивільній справі предметом позову є заборгованість за простроченим тілом кредиту, за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, за нарахованою пенею та штрафами станом на 12 квітня 2020 року, тобто, позовні вимоги стосуються заборгованості за інший період часу.
Таким чином у цивільній справі № 449/1050/18 та даній справі є різні предмети позову та різні періоди стягнення заборгованості, що не дозволяє зробити висновок про їх тотожність, відтак відсутні підстави для відмови у відкритті провадження у справі у зв`язку з тим, що є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. 
Відповідно до п.6 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 379, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» – задовольнити.
Ухвалу Перемишлянського районного суду Львівської області від 01 липня 2020 року – скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Постанова складена 23.12.2020 року.

Головуючий: Шеремета Н. О.

Судді: Ванівський О.М. 

Цяцяк Р. П.