СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2020 р.                          Справа № 922/1775/19 (910/11461/19)  

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В.О. , суддя  Шевель О.В. 
за участі секретаря судового засідання Ярітенко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Яковука Сергія Єфремовича (вх. №2629Х) на ухвалу господарського суду Харківської області від 14.09.2020 (ухвала постановлена суддею Усатим В.О. 14.09.2020 у приміщенні господарського суду Харківської області) у справі №922/1775/19 (910/11461/19)
за позовом Акціонерного товариства "Універсал Банк", м. Київ
до фізичної особи-підприємця Яковука Сергія Єфремовича, Товариства з обмеженою відповідальністю "ДБК-11", фізичної особи-підприємця Корнач Олени Іларіонівни, м. Харків
про визнання недійсними договорів, 
в межах справи №922/1775/19 про банкрутство ФОП Корнач О.І.

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.09.2020 у справі №922/1775/19 (910/11461/19) клопотання Акціонерного товариства "Універсал Банк" про призначення почеркознавчої та технічної судових експертиз задоволено; призначено у справі №922/1775/19 (910/11461/19) почеркознавчу судову експертизу підпису Корнач Олени Ілларіонівни на договорі зберігання обладнання №26 від 26.12.2018, укладеному між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДБК-11" та фізичною особою - підприємцем Корнач Оленою Іларіонівною та на акті прийому-передачі майна від 26.12.2018 до договору зберігання обладнання №26 від 28.12.2018 року; проведення експертизи доручено експертам Харківського науково-дослідного Інституту судових експертиз ім. Засл. професора М.С. Бокаріуса, м. Харків; на розгляд та вирішення експертам поставлено такі питання:
1) Чи виконано підпис від імені фізичної особи-підприємця Корнач Олени Ілларіонівни на п`ятій сторінці договору зберігання обладнання №26 від 26.12.2018, укладеному між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДБК-11" та фізичною особою-підприємцем Корнач Оленою Іларіонівною, Корнач Оленою Ілларіонівною ?
2) Чи виконано підпис від імені фізичної особи-підприємця Корнач Олени Ілларіонівни на першій сторінці акту прийому-передачі майна від 26.12.2018 до договору зберігання обладнання № 26 від 28.12.2018р., Корнач Оленою Ілларіонівною?
Призначено у справі №922/1775/19 (910/11461/19) технічну судову експертизу договору купівлі-продажу обладнання №18/12/2018 від 18.12.2018, укладеному між фізичною особою-підприємцем Яковук Сергієм Єфремовичем та товариством з обмеженою відповідальністю "ДБК-11, додатку (Специфікація № 1) до договору купівлі-продажу обладнання №18/12/2018 від 18.12.2018р., накладної №26 від 25.12.2018р., договору зберігання обладнання №26 від 26.12.2018 укладеному між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДБК-11" та фізичною особою-підприємцем Корнач Оленою Іларіонівною, акту прийому-передачі майна від 26.12.2018 до договору зберігання обладнання №26 від 28.12.2018 р.; проведення експертизи доручено експертам Харківського науково-дослідного Інституту судових експертиз ім. Засл. професора М.С. Бокаріуса, м. Харків; на розгляд та вирішення експертам поставлено такі питання:
1) Чи виготовлені рукописні підписи Яковука С.Є. та Вірьовки М.М., а також печатки ФОП С.Є. Яковук та ТОВ "ДБК-11" на сторінці 3 договору купівлі-продажу обладнання №18/12/2018 від 18.12.2018, укладеному між фізичною особою-підприємцем Яковук Сергієм Єфремовичем та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДБК-11" у той час, яким датований документ - 18 грудня 2018 року?
2) Яка відносна давність виготовлення документа договору купівлі-продажу обладнання №18/12/2018 від 18.12.2018, укладеного між фізичною особою-підприємцем Яковук Сергієм Єфремовичем та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДБК-11 (чи відповідає дата, зазначена на документі, періоду часу нанесення на нього фарби друкарської техніки)?
3) Чи виготовлені рукописні підписи Яковука С.Є. та Вірьовки М.М. , а також печатки ФОП С.Є. Яковук та ТОВ "ДБК-11" на сторінці 1 додатку (Специфікація №1) до договору купівлі-продажу обладнання №18/12/2018 від 18.12.2018р. у той час, яким датований документ - 18.12.2018?
4) Яка відносна давність виготовлення документа додатку (Специфікація №1) до договору купівлі-продажу обладнання №18/12/2018 від 18.12.2018 р. (чи відповідає дата, зазначена на документі, періоду часу нанесення на нього фарби друкарської техніки)?
5) Чи виготовлені підписи Яковука С.Є. та Вірьовки М.М. , а також печатки ФОП С.Є. Яковук та ТОВ "ДБК-11" на сторінці 1 накладної №26 від 25.12.2018р., підписаної між ФОП Яковук С.Є. та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДБК-11" у той час, яким датований документ - 25 грудня 2018 року?
6) Яка відносна давність виготовлення документа накладної №26 від 25.12.2018р., підписаної між ФОП Яковук С.Є. та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДБК- 11" (чи відповідає дата, зазначеної на документі, періоду часу нанесення на нього фарби друкарської техніки)?
7) Чи виготовлені підписи Корнач О.І. та Вірьовки М.М. , а також печатка ТОВ "ДБК 11" на сторінці 5 договору зберігання обладнання №26 від 26.12.2018, укладеному між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДБК-11" та фізичною особою-підприємцем Корнач Оленою Іларіонівною у той час, яким датований документ - 26 грудня 2018 року?
8) Яка відносна давність виготовлення документа договору зберігання обладнання №26 від 26.12.2018, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДБК-11" та фізичною особою-підприємцем Корнач Оленою Іларіонівною (чи відповідає дата, зазначена на документі, періоду часу нанесення на нього фарби друкарської техніки)?
9) Чи виготовлені підписи Корнач О.І. та Вірьовки М.М. , а також печатка ТОВ "ДБК 11" на сторінці 1 акту прийому-передачі майна від 26.12.2018 до договору зберігання обладнання №26 від 28.12.2018р. у той час, яким датований документ - 26 грудня 2018 року?
10) Яка відносна давність виготовлення документа акту прийому-передачі майна від 26.12.2018 до договору зберігання обладнання №26 від 28.12.2018р. (чи відповідає дата, зазначена на документі, періоду часу нанесення на нього фарби друкарської техніки)?
Попереджено експерта про передбачену кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 Кримінального кодексу України; для проведення експертиз ухвалено направити експертній установі матеріали справи №922/1775/19 (910/11451/19); рахунок на оплату витрат на проведення експертиз, експертній установі ухвалено направити позивачу Акціонерному товариству "Універсал Банк"; зобов`язано експертну установу повідомити суд про закінчення експертиз, а експертний висновок направити на адресу господарського суду Харківської області разом із матеріалами справи; запропоновано судовому експерту реалізувати, надане йому статтею 13 Закону України "Про судову експертизу" право, щодо зазначення в експертному висновку фактів, які мають значення для справи і з приводу яких йому не були поставлені питання; провадження у справі №922/1775/19 (910/11461/19) зупинено на час проведення судових експертиз.
ФОП Яковук С.Є. звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу господарського суду Харківської області від 14.09.2020 у справі скасувати, клопотання повернути без розгляду, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається, зокрема, на невмотивованість вказаної ухвали та клопотання про призначення експертизи, що на його думку, є підставою для повернення клопотання без розгляду. Крім того, він вважає, що поставлені перед експертами питання не пов`язані із зазначеними позивачем або відповідачем підставами. Зокрема, обставина можливого підроблення підписів сторін на договорах не була заявлена ними. А тому, вказані питання взагалі не мають ознаки належності. Крім того, призначена технічна експертиза передбачає, що під час її проведення можуть бути знищенні або суттєво пошкоджені самі предмети експертизи (договір, накладна). Проте, вказані документи є правовстановлюючими, мають вартісно виражену цінність та вже не зможуть бути відновлені у випадку їх знищення або пошкодження. Також, заявник апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції ст.99 ГПК України щодо надання сторонам можливості запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.11.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця Яковука Сергія Єфремовича на ухвалу господарського суду Харківської області від 14.09.2020 у справі №922/1775/19 (910/114614/19), повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 24.11.2020.
16.11.2020 від АТ «Універсал Банк» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому банк просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу - без змін (вх.11150).
Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів та вимог апеляційної скарги законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.
01.01.2015 між ФОП Яковук С.Є. (власник) та ФОП Корнач О.І. (зберігач) укладено договір зберігання обладнання №10, відповідно до умов якого власник передає, а зберігач приймає на відповідальне зберігання комплекс по виготовленню бетону виробництва компанії Societa Italiana Construzioni; модель обладнання HZ S90 (MSO2250), заводський номер 7000415, рік випуску липень 2008. 05.01.2015 за актом приймання-передачі обладнання за договором зберігання обладнання №10 майно, яке предметом договору передано на зберігання. 
18.12.2018 між ФОП Яковук С.Є . (продавець) та ТОВ «ДБК-11» (покупець) укладено договір купівлі - продажу обладнання №18/12/2018, відповідно до умов якого продавець продає, а покупець приймає у власність та оплачує обладнання: комплекс з виготовлення бетону. Комплекс виробництва компанії Societa Italiana Construzioni; модель обладнання HZ S90 (MSO2250), заводський номер 7000415, рік випуску 07.2008. У специфікації №1, яка є додатком до договору №18/12/2018 перелічене обладнання, яке передається за договором та є предметом вказаного договору. За накладною №26 від 25.12.2018 продавцем передано покупцю майно, яке є предметом договору №18/12/2018. 26.12.2018 між ТОВ «ДБК-11» (власник) та ФОП Корнач О.І. (зберігач) укладено договір зберігання №26, відповідно до якого власник передає, а зберігач приймає на зберігання обладнання Комплекс виробництва компанії Societa Italiana Construzioni; модель обладнання HZ S90 (MSO2250), заводський номер 7000415, рік випуску 07.2008. Згідно акту приймання - передачі майна від 26.12.2018 власник передав на зберігання майно, яке є предметом договору зберігання №26.
Ухвалою господарського суду Харківської області від 09.07.2019 відкрито провадження у справі про банкрутство ФОП Корнач О.І., введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.
У серпні 2019 АТ «Універсал Банк» звернулося до господарського суду м. Києва з позовними вимогами до ФОП Яковука С.Є., ТОВ "ДБК-11" та ФОП Корнач О.І., в якому просило: визнати договір купівлі-продажу обладнання №18/12/2018 від 18.12.2018, укладений між ФОП Яковуком С.Є. та ТОВ "ДБК-11", недійсним з моменту його укладення; визнати договір зберігання обладнання №10 від 01.01.2015, укладений між ФОП Яковуком С.Є. та ФОП  Корнач О.І., недійсним з моменту його укладання; визнати договір зберігання обладнання №26 від 26.12.2018, укладений між ТОВ "ДБК-11" та ФОП Яковуком С.Є., недійсним з моменту його укладання. До позову банком надано копії договору №18/12/2018 від 18.12.2018, додаткової угоди, специфікації №1 та накладної; договори зберігання №10 від 01.01.2015 та №26 від 26.12.2018 та акти приймання - передачі.
Також, позивач посилаючись на те, що він не є стороною оскаржуваних договорів просив витребувати у ТОВ «ДБК-11» оригінали: договору купівлі - продажу обладнання №18/12/2018 від 18.12.201, укладеного між ФОП Яковук С.Є. та ТОВ «ДБК-11», додатку (специфікація №1) до договору купівлі - продажу обладнання №18/12/2018 від 18.12.2018, накладної №26 від 25.12.2018, додаткової угоди від 17.05.2019 до договору обладнання №18/12/2018 від 18.12.2018; договору зберігання обладнання №26 від 26.12.2018, укладеного між ТОВ «ДБК-11» та ФОП Корнач О.І., акту прийому - передачі майна від 26.12.2018 до договору зберігання обладнання №26 від 28.12.2018. Витребувати у ФОП Яковук С.Є. оригінали: договору зберігання обладнання №10 від 01.01.2015, укладеного між ФОП Яковук С.Є. та ФОП Корнач О.І., акту приймання - передачі за договором зберігання обладнання №10 від 01.01.2015. Витребувати у ФОП Яковук С.Є. документи, які підтверджують право власності на обладнання, а саме: комплекс з виготовлення бетону, комплекс виробництва компанії Societa Italiana Construzioni; модель обладнання HZ S90 (MSO2250), заводський номер 7000415, рік випуску 07.2008.
Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.10.2019 у справі №910/11461/19 клопотання позивача про витребування доказів задоволено частково; зобов`язано ТОВ "ДБК-11" надати суду в строк до 14.11.2019 оригінали: договору купівлі-продажу обладнання №18/12/2018 від 18.12.2018, укладеного між ФОП Яковуком С.Є. та ТОВ "ДБК-11", з усіма додатками та додатковими угодами; договору зберігання обладнання № 26 від 26.12.2018, укладеного між ТОВ "ДБК-11" та ФОП Корнач О.І., з усіма додатками та додатковими угодами. Зобов`язано ФОП Яковука С.Є. надати суду в строк до 14.11.2019 оригінал договору зберігання №10 від 01.01.2015, укладеного між ФОП Яковуком С.Є. та ФОП Корнач О.І.
Ухвалою господарського суду м. Києва від 18.11.2019 у справі №910/11461/19, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2020, матеріали справи №910/11461/19 за позовом АТ "Універсал банк" з вимогами до ФОП Яковука Сергія Єфремовича, ТОВ "ДБК-11" та ФОП Корнач Олени Іларіонівни про визнання договорів недійсними передано до господарського суду Харківської області для розгляду в межах справи №922/1775/19 про банкрутство ФОП Корнач Олени Ілларіонівни.
Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.06.2020 у справі №922/1775/19 (910/11461/19) призначено підготовче засідання на 09.07.2020, про що повідомлено учасників справи. 
17.08.2020 ТОВ «ДБК-11» звернулося з заявою про надання доказів, а саме: документів, які були витребувані ухвалою господарського суду м. Києва від 17.10.2019 у справі №910/11461/19 - договір купівлі-продажу обладнання №18/12/2018 від 18.12.2018, специфікацію №1 до договору купівлі-продажу обладнання №18/12/2018 від 18.12.2018, накладну №26 від 25.12.2018, додаткову угоду від 17.05.2019 до договору купівлі - продажу обладнання №18/12/2018 від 18.12.2018, договір зберігання обладнання №26 від 26.12.2018, акт приймання - передачі майна від 26.12.2018.
Від АТ «Універсал Банк» надійшло клопотання про призначення експертизи, в якому банк просить призначити у справі №922/1775/19 судову експертизу підпису Корнач Олени Ілларіонівни на договорі зберігання обладнання №26 від 26.12.2018, укладеному між ТОВ "ДБК-11" та ФОП Корнач Оленою Іларіонівною та на акті прийому-передачі майна від 26.12.2018 до договору зберігання обладнання №26 від 28.12.2018 року; проведення експертизи доручити експертам Харківського науково-дослідного Інституту судових експертиз ім. Засл. професора М.С. Бокаріуса, м. Харків; на розгляд та вирішення експертам поставити такі питання:
1) Чи виконано підпис від імені фізичної особи-підприємця Корнач Олени Ілларіонівни на п`ятій сторінці договору зберігання обладнання №26 від 26.12.2018, укладеному між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДБК-11" та фізичною особою-підприємцем Корнач Оленою Іларіонівною, Корнач Оленою Ілларіонівною ?
2) Чи виконано підпис від імені фізичної особи-підприємця Корнач Олени Ілларіонівни на першій сторінці акту прийому-передачі майна від 26.12.2018 до договору зберігання обладнання № 26 від 28.12.2018, Корнач Оленою Ілларіонівною?
Також банк просив призначити у справі №922/1775/19 судову технічну (фізико - хімічну) експертизу договору купівлі-продажу обладнання №18/12/2018 від 18.12.2018, укладеному між ФОП Яковук Сергієм Єфремовичем та ТОВ "ДБК-11, додатку (Специфікація № 1) до договору купівлі-продажу обладнання №18/12/2018 від 18.12.2018, накладної №26 від 25.12.2018, договору зберігання обладнання №26 від 26.12.2018 укладеному між ТОВ "ДБК-11" та ФОП Корнач Оленою Іларіонівною, акту прийому-передачі майна від 26.12.2018 до договору зберігання обладнання №26 від 28.12.2018; проведення експертизи доручити експертам Харківського науково-дослідного Інституту судових експертиз ім. Засл. професора М.С. Бокаріуса, м. Харків; на розгляд та вирішення експертам поставити такі питання:
1) Чи виготовлені рукописні підписи Яковука С.Є. та Вірьовки М.М. , а також печатки ФОП С.Є. Яковук та ТОВ "ДБК-11" на сторінці 3 договору купівлі-продажу обладнання №18/12/2018 від 18.12.2018, укладеному між фізичною особою-підприємцем Яковук Сергієм Єфремовичем та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДБК-11" у той час, яким датований документ - 18 грудня 2018 року?
2) Яка відносна давність виготовлення документа договору купівлі-продажу обладнання №18/12/2018 від 18.12.2018, укладеного між фізичною особою-підприємцем Яковук Сергієм Єфремовичем та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДБК-11 (чи відповідає дата, зазначена на документі, періоду часу нанесення на нього фарби друкарської техніки)?
3) Чи виготовлені рукописні підписи Яковука С.Є. та Вірьовки М.М. , а також печатки ФОП С.Є. Яковук та ТОВ "ДБК-11" на сторінці 1 додатку (Специфікація № 1) до договору купівлі-продажу обладнання №18/12/2018 від 18.12.2018 у той час, яким датований документ - 18.12.2018?
4) Яка відносна давність виготовлення документа додатку (Специфікація № 1) до договору купівлі-продажу обладнання №18/12/2018 від 18.12.2018 (чи відповідає дата, зазначена на документі, періоду часу нанесення на нього фарби друкарської техніки)?
5) Чи виготовлені підписи Яковука С.Є. та Вірьовки М.М. , а також печатки ФОП С.Є. Яковук та ТОВ "ДБК-11" на сторінці 1 накладної №26 від 25.12.2018, підписаної між ФОП Яковук С.Є. та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДБК-11" у той час, яким датований документ - 25 грудня 2018 року?
6) Яка відносна давність виготовлення документа накладної №26 від 25.12.2018, підписаної між ФОП Яковук С.Є. та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДБК- 11" (чи відповідає дата, зазначеної на документі, періоду часу нанесення на нього фарби друкарської техніки)?
7) Чи виготовлені підписи Корнач О.І. та Вірьовки М.М. , а також печатка ТОВ "ДБК 11" на сторінці 5 договору зберігання обладнання №26 від 26.12.2018, укладеному між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДБК-11" та фізичною особою-підприємцем Корнач Оленою Іларіонівною у той час, яким датований документ - 26 грудня 2018 року?
8) Яка відносна давність виготовлення документа договору зберігання обладнання №26 від 26.12.2018, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДБК-11" та фізичною особою-підприємцем Корнач Оленою Іларіонівною (чи відповідає дата, зазначена на документі, періоду часу нанесення на нього фарби друкарської техніки)?
9) Чи виготовлені підписи Корнач О.І. та Вірьовки М.М. , а також печатка ТОВ "ДБК 11" на сторінці 1 акту прийому-передачі майна від 26.12.2018 до договору зберігання обладнання №26 від 28.12.2018 у той час, яким датований документ - 26 грудня 2018 року?
10) Яка відносна давність виготовлення документа акту прийому-передачі майна від 26.12.2018 до договору зберігання обладнання №26 від 28.12.2018 (чи відповідає дата, зазначена на документі, періоду часу нанесення на нього фарби друкарської техніки)?
Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції дійшов висновку, що без проведення судових експертиз неможливо ухвалити у даній справі об`єктивне, законне та справедливе рішення, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.
Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів зазначає таке. 
За приписами ч. 1, 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
Відповідно до ч. 1 та 3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України. 
Згідно ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до частини 1 статті 76, частини 1 статті 78, частини 1 статті 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Предмет доказування - коло фактів матеріально-правового і процесуального характеру, які підлягають встановленню для вирішення справи по суті.
Відповідно до положень ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.
Зі змісту вказаної норми випливає, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" від 01.06.2006, яке відповідно до положень статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовується судом як джерело права, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.
Згідно ч. 5 статті 236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
З 21.10.2019 введено в дію положення Кодексу України з процедур банкрутства від 18.10.2018 року №2597-VIII.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
Згідно ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.
Згідно ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.
Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
З матеріалів справи вбачається, що предметом позову є:
- визнання договору купівлі-продажу обладнання №18/12/2018 від 18.12.2018, укладеного між ФОП Яковуком С.Є. та ТОВ "ДБК-11", недійсним з моменту його укладення; 
- визнання договору зберігання обладнання №10 від 01.01.2015, укладеного між ФОП Яковуком С.Є. та ФОП Корнач О.І., недійсним з моменту його укладання;
- визнання договору зберігання обладнання №26 від 26.12.2018, укладеного між ТОВ "ДБК-11" та ФОП Яковуком С.Є., недійсним з моменту його укладання. 
В обґрунтування позову АТ «Універсал Банк», зокрема, зазначало, що договір купівлі - продажу обладнання №18/12/2018 від 18.12.2018 був укладений ФОП Яковуком С.Є. без належних прав на відчуження майна (обладнання), оскільки таке майно належить Корнач О.І.; в порушення п. 3.2. договору купівлі - продажу від 18.12.2018 приймання-передача обладнання не відбулося на складі продавця, оскільки майно знаходиться за іншою адресою; ТОВ "ДБК-11" міг стати власником обладнання лише після його фізичного отримання за адресою місцезнаходження обладнання, проте ТОВ "ДБК-11" фактично обладнання не отримав; у день укладання договору купівлі - продажу від 18.12.2018 обладнання перебувало під арештом, накладеним в межах виконавчого провадження; договір купівлі - продажу укладений з метою уникнути виконання рішення суду щодо стягнення заборгованості з боржниці Корнач О.І. і звернення стягнення на її рухоме та нерухоме майно. Позивач зазначав, що незважаючи на те, що договір було підписано 18.12.2018, він вважає його підробленим, таким, що підписаний «заднім числом», тобто після винесення 07.12.2009 Броварським міськрайонним судом Київської області рішення і відкриття на підставі нього виконавчих проваджень. Також, на думку позивача, обставини справи свідчать про підроблення документів по зберіганню майна.
Крім того, звертаючись з клопотанням про витребування доказів банк зазначав, що на його думку документи щодо купівлі-продажу обладнання №18/12/18 від 18.12.2018, договір зберігання обладнання №26 від 26.12.2018 та договір зберігання обладнання №10 від 01.01.2015 є підробленими і укладені з метою імітації для захисту прав третіх осіб. Такі дії відповідачів, як вважає позивач, спрямовані на уникнення виконання рішення суду від 07.12.2009 у справі №2-2767/09, яким позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк» було задоволено частково та стягнуто в солідарному порядку заборгованість за кредитними договорами в сумі 19936142,68 грн. Банк зазначав, що у разі витребування у відповідачів оригіналів оскаржуваних договорів, він планує заявити клопотання про проведення судової експертизи, якою можуть бути встановлені факти їх підроблення, укладання «заднім числом», що може бути підставою для визнання цих договорів недійсними. 
В свою чергу, ТОВ «ДБК-11» у відзиві зазначав, що він є належним власником виробничого обладнання з виготовлення бетону компанії Societa Italiana Construzioni; модель обладнання HZ S90 (MSO2250), заводський номер 7000415, рік випуску 07.2008; право власності на обладнання було набуто ним у власника цього майна на підставі договору купівлі - продажу №18/12/2018 від 18.12.2019, який є чинним, у судовому порядку не оспорювався, специфікації №1 від 18.12.2018, накладної від 25.12.2018. Одразу після придбання обладнання зазначений комплекс з виготовлення бетону був переданий на зберігання ФОП Корнач О.І. на підставі договору зберігання №26 від 26.12.2018 та акту приймання - передачі від 26.12.2018.
Яковук С.Є. заперечуючи проти позову у відзиві зазначав, що виробниче обладнання з виготовлення бетону компанії Societa Italiana Construzioni; модель обладнання HZ S90 (MSO2250), заводський номер 7000415, рік випуску - 2008, зберігалося у ФОП Корнач О.І. з 2015 року до 18.12.2018, коли воно було продано ТОВ «ДБК-11».
Таким чином, колегія суддів зазначає, що одними з обставин, які покладені в обґрунтування позову та підлягають дослідженню під час вирішення даного спору, є дійсність спірних угод. Поставлені на вирішення експертів питання спрямовані на з`ясування обставин, що покладені в основу позову, та мають безпосереднє значення для правильного вирішення справи, зокрема, чи підписано спірні договори саме його сторонами та чи вчинено їх у той самий час, яким їх датовано.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення клопотання позивача про призначення судової експертизи.
Щодо доводів заявника апеляційної скарги про можливе знищення або пошкодження внаслідок проведення експертизи об`єктів дослідження (оригіналів правовстановлюючих документів), колегія суддів зазначає таке. 
Відповідно до п. 2.2 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень на експерта покладаються, зокрема, обов`язок забезпечити збереження об`єкта експертизи. Якщо дослідження пов`язане з повним або частковим знищенням об`єкта експертизи або зміною його властивостей, експерт повинен одержати на це дозвіл від органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта). Згідно п. 4.12. вказаної Інструкції при проведенні дослідження експерт повинен уживати заходів щодо збереження наданих на експертизу об`єктів, аби не допустити їх знищення або пошкодження. Якщо за характером дослідження зберегти об`єкт неможливо, а в документі про призначення експертизи (залучення експерта) відсутній дозвіл на пошкодження (знищення) цього об`єкта, то на його пошкодження чи знищення має бути отримана письмова згода органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта).
Таким чином, пошкодження чи знищення об`єктів експертизи можливе лише з окремого дозволу суду, який призначив експертизу. А тому, вказане питання наразі є передчасним і має вирішуватися судом окремо у випадку надходження відповідного клопотання від експертів.
Посилання заявника апеляційної скарги на обставини позбавлення сторін можливості запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта, а також обрати експерта або експертну установу, не приймаються апеляційним господарським судом, оскільки апеляційна скарга не містить відповідних пропозицій заявника, що не дає можливість суду визначити доцільність (або недоцільність) таких питань, а також спростувати правильність обрання судом відповідної установи. При цьому, Яковуком С.Є. також не наводяться доводи, що судом невірно визначено коло питань, які поставлені на вирішення експертів, або неправильно обрано експертну установу.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи може зупинити провадження у справі у випадку призначення судової експертизи.
Оскільки колегія суддів дійшла висновку про правомірність призначення місцевим господарським судом судової експертизи у справі, що зумовлює надіслання матеріалів справи до експертної установи та неможливість суду подальшого розгляду позовної заяви за відсутності матеріалів справи, апеляційний господарський суд вважає правильним рішення суду першої інстанції щодо зупинення провадження.
Згідно ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали - без змін.
Необхідно звернути увагу, що за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ФОП Яковук припинив підприємницьку діяльність.
Керуючись статтями 269, 270, 275, 276. 281-284 ГПК України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Яковука Сергія Єфремовича залишити без задоволення.
Ухвалу господарського суду Харківської області від 14.09.2020 у справі №922/1775/19 (910/11461/19) залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено   04.12.2020.

Головуючий суддя                                                                    О.О. Крестьянінов

Суддя                                                                                           В.О. Фоміна  

Суддя                                                                                           О.В. Шевель