Номер провадження: 33/813/1275/20
Номер справи місцевого суду: 496/2660/20 
Головуючий у першій інстанції Пендюра Л. О. 
Доповідач Таварткіладзе О. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

        30.10.2020 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Таварткіладзе О.М., 
за участю секретаря судового засідання Томашевської К.В.,
осіб, які з`явилися до судового засідання:
-ОСОБА_1 ,
-захисника ОСОБА_1 - адвоката Друженка С.С.,
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Біляївського районного суду Одеської області від 21 вересня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Біляївського районного суду Одеської області від 21 вересня 2020 року ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддано її адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.
Не погоджуючись з зазначеною постановою суду, ОСОБА_1 подала до суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Біляївського районного суду Одеської області від 21 вересня 2020 року та закрити провадження у даній справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована наступним.
Апелянт зазначає, що суд першої інстанції поверхнево розглянув справу, проігнорував принцип повноти та об`єктивності судового розгляду, безпідставно взявши до уваги лише свідчення, викладені поліцейським в протоколі про адміністративне правопорушення. На думку апелянта, зібрані по зазначеній справі докази є недостовірними. 
Крім того, апелянт наголошує, що місцевий суд розглянув справу у її відсутність, хоча ОСОБА_1 надала до суду заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку з хворобою. Докази перебування ОСОБА_1 на лікарняному апелянт додала до апеляційної скарги. 
Апелянт стверджує, що місцевим судом під час розгляду справи було не вжито заходи щодо врахування характеристики особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, її сімейного стану, матеріального забезпечення сім`ї. Апелянт наголошує, що вона самостійно виховує неповнолітню доньку, працевлаштуватися апелянт не може, автомобіль використовує, як засіб забезпечення прожиткового мінімуму сім`ї. 
Також, апелянт вказує, що суд першої інстанції в порушення ст. 272 КУпАП відмовив їй в задоволенні клопотання про допит свідка ОСОБА_2 . При цьому, пояснення свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про те, що вони були свідками складання поліцейським адміністративного протоколу стосовно того, що ОСОБА_1 відмовилась від продуву трубки на предмет визначення стану алкогольного сп`яніння, не розкривають суті такої відмови, а саме поліцейський запропонував ОСОБА_1 продувати трубку, яка належним чином не була ізольована, що могло призвести до зараження коронавірусом COVID-19. Крім того, зазначені свідки жодного разу не з`явились до суду і не складали присягу перед судом, а тому такі докази не можуть прийматися судом як належні. Також, апелянт зазначає, що поліцейський, який був допитаний в суді, жодного об`єктивного свідчення по суті складеного ним протоколу не надав і не підтвердив того, що апелянт дійсно керувала автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Апелянт заперечує проти того, що говорила поліцейському про вживання бокалу вина перед керуванням автомобілем. Апелянт зауважує, що поліцейськими не був допитаний водій автомобіля, державний номер НОМЕР_1 , з яким вона начебто сперечалась на перехресті доріг.
Посилаючись на такі доводи, апелянт зазначає про недоведеність в її діях об`єктивної сторони інкримінованого їй правопорушення, що має наслідком відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши осіб, які з`явились до судового засідання, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, у зв`язку з наступним.
Згідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП необхідно з`ясувати, чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Стаття 252 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Оскаржувана постанова судді місцевого суду обґрунтована тим, що дослідженні під час розгляду справи докази у своїй сукупності дають підстави вважати про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП. 
Апеляційний суд погоджується з таким висновком місцевого суду на підставі наступного. 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 098755 від 26.06.2020 року водій ОСОБА_1 26 червня 2020 року о 21:00 годині в с. Усатове Біляївського району Одеської області, по вул. 2-га Водоп`янова, буд. № 67, керувала автомобілем марки «Chery», державний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовилася в присутності двох свідків. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП (а. с. 3).
Пунктом 2.5. Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У своїх діях під час складання матеріалів про адміністративні правопорушення поліцейські повинні керуватись положеннями КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція від 09.11.2015 року), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядок від 17.12.2008 року), Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція від 07.11.2015 року),
Положення ст. 266 КУпАП визначають, що особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Згідно Порядку від 17.12.2008 року огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. 
Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). 
Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. 
Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. 
Відповідно Інструкції від 09.11.2015 року ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Розділ ІІ Інструкції встановлює положення щодо проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів. 
Зокрема, встановлено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.
Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.
Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
В Розділі X Інструкції від 07.11.2015 року, що встановлює особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, зокрема зазначено, що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Обов`язковому огляду підлягають водії транспортних засобів - учасники ДТП, унаслідок якої є особи, які отримали тілесні ушкодження.
Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.
У разі проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп`яніння).
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
До матеріалів адміністративної справи відносно ОСОБА_1 приєднано пояснення свідків.
Відповідно пояснень свідка ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_3 , наданих 26.06.2020 року, останні пояснили, що 26.06.2020 року біля 21:10 год. вони знаходились в с. Усатове вул. 2-го Водоп`янова, коли працівники поліції запросили їх бути свідками, та у їх присутності ОСОБА_1 відмовилась від продуву приладу «Драгер» та проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння (а. с. 5, 7). 
Згідно пояснень ОСОБА_5 , наданих 26.06.2020 року, останній пояснив, що 26.06.2020 року біля 21:00 год. він їхав на автомобілі «Hyundai», державний номер НОМЕР_3 , в с. Усатове вул. 2-го Водоп`янова в напрямку вул. 1-ша Водоп`янова. Попереду нього рухався автомобіль ВАЗ, державний номер НОМЕР_1 , в напрямку вул. 2-га Водоп`янова виконував поворот автомобіль «Chery», державний номер НОМЕР_2 , за кермом якого знаходилась жінка, яка утворила аварійну ситуацію, коли виконувала поворот праворуч, далі свідок побачив, що жінка, яка керувала автомобілем «Chery», почала сваритися з водієм автомобілю ВАЗ і його пасажиром. Оскільки водій та пасажир автомобілю ВАЗ були похилого віку, ОСОБА_5 вирішив за них заступитися. Підійшовши до водія автомобіля «Chery», ОСОБА_5 запідозрив, що водій можливо перебуває в стані алкогольного сп`яніння, оскільки у неї був запах алкоголю і вона нестійко стояла на ногах. Після того, як свідок ОСОБА_5 це помітив, він перекрив рух водію автомобілю «Chery», при цьому остання почала їхати на нього, після чого було викликано поліцію (а. с. 6).
Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що співробітники поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 діяли згідно до вимог чинного законодавства та у відповідності процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та оформлення результатів такого огляду.
Під час судового розгляду адміністративної справи відносно ОСОБА_1 у суді першої інстанції додатково були допитані та відібрані пояснення у свідків події, що мала місце 26.06.2020 року за участі ОСОБА_1 .
Так, допитаний в судому засіданні суду першої інстанції інспектор СРПП №1 Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ст. лейтенант поліції Вітрук Е.О. пояснив суду щодо події, що мала місце 26.06.2020 року за участі ОСОБА_1 , те, що на лінію 102 надійшло повідомлення про керування водієм транспортного засобу в стані алкогольного сп`яніння. По прибуттю на місце події свідки вказали на ОСОБА_1 , яка з показів свідків керувала транспортним засобом, створила аварійну ситуацію, була ними зупинена та мала ознаки алкогольного сп`яніння. За наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння: запаху алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, їй у присутності свідків було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу марки «Драгер» та в медичній установі, але вона відмовилася. Відеозапис події не проводився. Працівниками поліції роз`яснено водію ОСОБА_1 про її права та обов`язки. У осіб, з автомобілем яких та автомобілем ОСОБА_1 сталась аварійна ситуація, працівники поліції не змогли взяти пояснення, оскільки вони поїхали з місця події до приїзду поліцейських.
На питання судді місцевого суду щодо зауважень на пояснення свідка - інспектора поліції, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, підтвердила дані пояснення. Тому, твердження апеляційної скарги, що поліцейський в суді першої інстанції не надав жодного об`єктивного свідчення по суті складеного ним протоколу про адміністративне правопорушення спростовується матеріалами справи. 
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні суду першої інстанції підтвердив свої пояснення, надані 26.06.2020 року безпосередньо на місці події, та наголосив що, ОСОБА_1 за вказаних обставин перебувала у стані алкогольного сп`яніння, саме вона перебувала за кермом автомобілю «Chery», здійснювала рух на автомобілі та намагалась здійснити наїзд на нього. 
Свідком ОСОБА_4 надано до місцевого суду письмові пояснення від 20.09.2020 року щодо події, що мала 26.06.2020 року за участі ОСОБА_1 , в яких пояснив, що він став свідком як 26.06.2020 року між ОСОБА_1 та двома особами похилого віку виник конфлікт. В цей момент він знаходився в автомобілі разом з ОСОБА_5 , який вийшов з автомобілю та підійшов до місця конфлікту, де почав сперечатися зі ОСОБА_1 . Остання сіла в автомобіль та почала їхати на ОСОБА_5 ОСОБА_4 також вийшов з автомобілю до ОСОБА_1 . В цей момент було викликано поліцію. Також свідок ОСОБА_4 підтвердив в даних поясненнях, що ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці та в медичній установі (а. с. 64).
Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.
Підстави ставити під сумнів вказані докази відсутні, оскільки ці докази є об`єктивними, відповідають вимогам ст.251 КпАП України, узгоджуються між собою і нічим не спростовані.
У зв`язку з чим, твердження апелянта, що місцевий суд поверхнево розглянув справу, взявши до уваги лише протокол про адміністративне правопорушення, а зібрані по даній справі докази не є достовірними, виражають суб`єктивне бачення апелянта щодо положень закону стосовно порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення та розцінюються апеляційним судом, як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.
Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення від 26.06.2020 року серії ОБ № 098755 був підписаний ОСОБА_1 . В графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті рішення» цього Протоколу зазначено, що про вживання особою 1 бокалу вина. 
Тобто, даний протокол не містить зауважень ОСОБА_1 щодо проведення поліцейськими огляду її на стан алкогольного сп`яніння, зокрема про порушення поліцейськими процедури такого огляду. Окремих пояснень ОСОБА_1 щодо події, що мала місце 26.06.2020 року, матеріали справи також не містять. 
Слід зазначити, що до адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 додано запит останньої на отримання інформації та витребування доказів від 29.07.2020 року, адресований до Усатівського відділення поліції Біляївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, в якому апелянт ставить питання про витребування інформації та доказів. Матеріали справи не містять відомостей про надання відділенням поліції відповіді на даний запит.
Даних про звернення особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, зі скаргами на дії працівників поліції матеріали справи також не містять та до апеляційної скарги не додано.
У зв`язку з чим, доводи апеляційної скарги, що поліцейськими порушено процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння, зокрема ОСОБА_1 запропоновано продувати трубку приладу «Драгер», яка не була ізольована, невірне зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення щодо вживання одного бокалу вина, не здійснення допиту водія автомобілю, державний номер НОМЕР_1 , не приймаються до уваги, оскільки є необґрунтованими, не знаходять свого підтвердження відповідними доказами, та спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене правопорушення.
Крім того, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не була позбавлена права самостійно пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичній установі. 
Щодо доводу апеляційної скарги про відмову місцевим судом в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про допит свідка ОСОБА_2 слід зазначити на ступне.
Про розгляд справи в Біляївському районному суді Одеської області ОСОБА_1 була обізнана під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно неї, а саме 26.06.2020 року. ОСОБА_1 неодноразово зверталась до місцевого суду з клопотаннями про ознайомлення з матеріалами справи та про виклик свідків, не вказуючи при цьому про виклик ОСОБА_2 як свідка. 24.07.2020 року ОСОБА_1 ознайомилась з матеріалами справи.
Лише 21.09.2020 року ОСОБА_1 надала до місцевого суду клопотання про виклик до суду свідка ОСОБА_2 та клопотання про відкладення розгляду справи. 
При цьому слід зазначити, що в матеріалах справи, що надійшли на розгляд до Біляївського районного суду Одеської області, відсутні посилання на залучення ОСОБА_2 свідком події, що мала місце 26.06.2020 року за участі ОСОБА_1 , тому суд першої інстанції об`єктивно не мав можливості викликати та допитати свідка ОСОБА_2 раніше, ніж ОСОБА_1 надала клопотання про його виклик. При цьому, 26.09.2020 року спливали строки притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по даній справі. 
У зв`язку з чим, у суду апеляційної інстанції виникають об`єктивні сумніви щодо добросовісного користування ОСОБА_1 своїми процесуальними правами щодо подання клопотання про виклик та допит ОСОБА_2 . Тому, апеляційний суд критично ставиться до вказаного доводу апеляційної скарги. 
Стосовно доводу апеляційної скарги, що місцевий суд розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 , апеляційний суд зазначає, що судом апеляційної інстанції забезпечено особисту присутність апелянта та її захисника в судовому засіданні під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови судді місцевого суду, а тим самим поновлено права апелянта, визначені ст.268 КУпАП, в тому числі, право бути присутнім в судовому засіданні, надавати суду пояснення, відповідні докази, заявляти відповідні клопотання. В судовому засіданні суду апеляційної інстанції сторона захисту додаткових доказів та відповідних клопотань, зокрема про виклик свідків, суду не надала, обмежившись лише особистими поясненнями. 
Таким чином, постанова суду першої інстанції лише тих з підстав, що ОСОБА_1 не була присутня під час ухвалення оскаржуваної постанови судді, не може бути скасована, оскільки відсутність сторони захисту в суді першої інстанції не вплинула на правильність рішення, прийнятого судом першої інстанції, та апелянтом в суді апеляційної інстанції протилежного не доведено. 
При визначені виду та міри адміністративного стягнення, судом були додержані вимоги ст. 33 КУпАП.
Так, з постанови суду вбачається, що при визначенні розміру штрафу та строку позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, судом першої інстанції були враховані характер скоєного правопорушення, особа правопорушника, в зв`язку з чим судом першої інстанції було визначене адміністративне стягнення у виді розміру штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами, як єдиного адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ст. 130 ч.1 КУпАП.
При цьому, санкція ч.1 ст.130 КК України є безальтернативною та передбачає обов`язкове накладення на правопорушника обох вказаних стягнень, у зв`язку з чим, відповідні доводи апеляційної скарги не приймаються судом. 
Враховуючи наведені обставини в сукупності, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні за ст. 130 ч. 1 КУпАП, а тому висновок суду першої інстанції про визнання її винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є законним та обґрунтованим, тому немає підстав для скасування або зміни постанови суду.
Позиція апелянта, яку вона висловила в апеляційній скарзі, та процесуальна поведінка апелянта, пов`язана з наданням ним пояснень, які не підтверджені належними і достатніми доказами не узгоджуються з дійсними обставинами справи, розцінюються апеляційним судом, як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.
Враховуючи наведені обставини, суд дійшов до висновку, що не вбачається підстав для скасування або змінення постанови суду.
У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:
1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;
2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;
3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;
4) змінити постанову.
На підставі викладеного та керуючись ст. 293, 294 КУпАП, Одеський апеляційний суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову судді Біляївського районного суду Одеської області від 21 вересня 2020 року - залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                О.М. Таварткіладзе