П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  560/3507/19 
Головуючий у 1-й інстанції:  Тарновецький І.І. 
          Суддя-доповідач:  Кузьмишин В.М. 

21 грудня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Кузьмишина В.М. 
суддів:  Сушка О.О.  Сапальової Т.В. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  Хмельницької міської ради та Комунального підприємства по організації  роботи міського пасажирського транспорту  на  рішення   Хмельницького окружного адміністративного суду  від  23 березня 2020 року (прийнято в м. Хмельницький 23.03.20) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Хмельницької міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Комунальне підприємство по організації роботи міського пасажирського транспорту, про  визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
Описова частина.

          Короткий зміст позовних вимог.

          В листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Хмельницької міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Комунальне підприємство по організації роботи міського пасажирського транспорту, в якому просила: визнати протиправним та скасувати рішення тридцять другої сесії Хмельницької міської ради №52 від 26.06.2019 «Про розгляд клопотання громадянки ОСОБА_1 від 26.08.2016 щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 та надання її в оренду»;  зобов`язати Хмельницьку міську раду видати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки розміром 0,64 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та надання її в оренду, згідно з поданою ОСОБА_1 заявою від 26.08.2016.

          Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

          Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.03.2020 позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

          Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

          Не погодившись із судовим рішенням, Хмельницька міська рада подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
          Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при вирішенні спору неправильно застосовано норми Земельного кодексу України.
          Крім цього, не погодившись із судовим рішенням, Комунальне підприємство по організації роботи міського пасажирського транспорту подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
          Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а також при вирішенні спору неправильно застосовано норми Земельного кодексу України.

          Відзив/заперечення на апеляційні скарги.

          Позивач подала відзив на апеляційні скарги, в якому заперечує проти задоволення апеляційних скарг, посилаючись на те, що положенням Земельного кодексу України визначений вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу щодо відведення земельної ділянки. При цьому відмова відповідача не містить посилань на такі підстави.
          Хмельницькою міською радою подано відповідь на вказаний вище відзив де зазначено, що судом першої не вірно застосовано положення ст. 123 ЗК України, оскільки позивач просила відвести земельну ділянку не в користування, а в оренду для будівництва багатоповерхового паркінгу.
          В запереченнях на відповідь Хмельницької міської ради, позивач  вказує, що доводи відповідача про відсутність у неї права на земельну ділянку є необґрунтованими, оскільки її права порушені та повинні бути поновлені.

          Рух справи у суді апеляційної інстанції.

          Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 травня 2020 року відкрито апеляційне провадження       у вищевказаній справі.
          Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2020 року справу призначено до судового розгляду в порядку письмового провадження.

          Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

          Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 26.08.2016 позивач звернувся до Хмельницької міської ради із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,64 га по АДРЕСА_1 та надання її в оренду.
          Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 1 жовтня 2018 року по справі № 686/9096/16-а частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та визнано протиправною бездіяльність Хмельницької міської ради щодо неприйняття рішення за результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 від 26 серпня 2016 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що по АДРЕСА_1 . В задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Хмельницької міської ради від 16 березня 2016 року №73 в частині виставлення на земельні торги права оренди на земельну ділянку площею 0,5311 га , що по АДРЕСА_1 під будівництво багатоповерхової автостоянки відмовлено.
          На виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду від 1 жовтня 2018 року по справі № 686/9096/16-а Хмельницька міська рада розглянула звернення ОСОБА_1 від 26.08.2019 року.
          За результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 від 26.08.2016 Хмельницька міська рада рішенням від 26.06.2019 № 52 відмовила громадянці ОСОБА_1 в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 орієнтовним розміром 0,64 га під будівництво багатоповерхової автостоянки та надання її в оренду.
          Позивач, вважаючи вказане рішення відповідача протиправним, звернулася до суду з адміністративним позовом з метою захисту своїх порушених прав.

Мотивувальна частина.

          Позиція Сьомого апеляційного адміністративного суду.

          Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.
          Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
          Законом, який регулює земельні правовідносини, є ЗК України, а також прийняті відповідно до Конституції України та цього Кодексу нормативно-правові акти.
          Відповідно до частини першої ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
          Згідно із положеннями частини першої та другої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
          Відповідно до частини четвертої статті 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.
          Положеннями частини першої статті 123 ЗК України визначено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.
          Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).
          Колегія суддів звертає увагу, що згідно з даними кадастрової карти земельна ділянка площею 0.5311 га, на яку претендує позивач, перебуває у  комунальній власності, їй присвоєно кадастровий номер 6810100000:24:003:0048, а також визначено цільове призначення: 03.15 для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови під будівництво багатоповерхової автостоянки.
          Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.
          Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.
          У відповідності до частини другої цієї ж статті, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.
          У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
          Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (частина третя статті 123 ЗК України).
          При цьому, частинами першою-третьою статті 124 ЗК України встановлені певні особливості передачі в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності. За змістом названої правової норми, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.
          Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.
          Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.
          У відповідності з приписами частин першої-третьої статті 134 ЗК України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
          Не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі: розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб; використання земельних ділянок для потреб, пов`язаних з користуванням надрами, та спеціального водокористування відповідно до отриманих дозволів; використання релігійними організаціями, які легалізовані в Україні, земельних ділянок під культовими будівлями; будівництва об`єктів, що в повному обсязі здійснюється за кошти державного та місцевих бюджетів; надання земельних ділянок підприємствам, установам і громадським організаціям у сфері культури і мистецтв (у тому числі національним творчим спілкам та їх членам) під творчі майстерні; надання земельних ділянок в оренду для реконструкції кварталів застарілої забудови, для будівництва соціального та доступного житла, якщо конкурс на його будівництво вже проведено; розміщення іноземних дипломатичних представництв та консульських установ, представництв міжнародних організацій згідно з міжнародними договорами України; надання земельної ділянки, викупленої для суспільних потреб чи примусово відчуженої з мотивів суспільної необхідності для забезпечення таких потреб; надання земельних ділянок державної або комунальної власності для потреб приватного партнера в рамках державно-приватного партнерства відповідно до закону; надання земельної ділянки замість викупленої для суспільних потреб чи примусово відчуженої з мотивів суспільної необхідності та повернення такої земельної ділянки колишньому власнику чи його спадкоємцю (правонаступнику), у разі якщо така потреба відпала; будівництва, обслуговування та ремонту об`єктів інженерної, транспортної, енергетичної інфраструктури, об`єктів зв`язку та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу); будівництва об`єктів забезпечення життєдіяльності населених пунктів (сміттєпереробних об`єктів, очисних споруд, котелень, кладовищ, протиерозійних, протизсувних і протиселевих споруд); передачі громадянам земельних ділянок для сінокосіння і випасання худоби, для городництва; надання земельних ділянок суб`єктам господарювання, що реалізують відповідно до Закону України «Про особливості провадження інвестиційної діяльності на території Автономної Республіки Крим» зареєстровані в установленому порядку інвестиційні проекти. Надання такої земельної ділянки у власність здійснюється згідно із законодавством після завершення строку реалізації інвестиційного проекту за умови виконання суб`єктом господарювання договору про умови реалізації цього інвестиційного проекту на території Автономної Республіки Крим; поновлення договорів оренди землі; передачі в оренду, концесію майнових комплексів або нерухомого майна, розташованого на земельних ділянках державної, комунальної власності; надання в оренду земельних ділянок індустріальних парків керуючим компаніям цих індустріальних парків; надання земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; надання в оренду земельних ділянок під польовими дорогами, розташованих у масиві земель сільськогосподарського призначення (крім доріг, що обмежують масив), відповідно до статті 37-1 цього Кодексу; надання в оренду земельних ділянок під полезахисними лісовими смугами, що обслуговують масив земель сільськогосподарського призначення.
          Згідно з частиною другою статті 135 ЗК України продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) здійснюється виключно на земельних торгах, крім випадків, встановлених частинами другою і третьою статті 134 цього Кодексу.
          Колегія суддів завертає увагу, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 01 жовтня 2018 року у справі №686/9096/16-а, яке набуло законної сили 31.01.2019, встановлено, що на земельній ділянці, що розташована за адресою м. Хмельницький, вул. Довженка, 9 (6810100000:24:003:0048), знаходиться цегляна двоповерхова будівля охорони, яка підпадає під визначення "нерухоме майно", однак у власності фізичних та юридичних осіб не перебуває.                      Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що позивач не надав достатніх та допустимих доказів наявності підстав для набуття права оренди на вказану вище земельну ділянку без проведення земельних торгів в порядку частин 2,3 ст. 134 ЗК України.
          Окрім цього, частинами першою та другою статті 136 ЗК України визначено, що організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до зазначеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення. У переліку зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу.
          Добір земельних ділянок державної чи комунальної власності, у тому числі разом з розташованими на них об`єктами нерухомого майна (будівлями, спорудами) державної чи комунальної власності, які або права на які виставляються на земельні торги, здійснюється з урахуванням затверджених містобудівної документації та документації із землеустрою, а також маркетингових досліджень, інвестиційної привабливості, звернень громадян та юридичних осіб щодо намірів забудови.
          Важливо звернути увагу на частину третю статті 136 ЗК України, якою чітко встановлено, що земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.
          Аналіз приписів статті 136 ЗК України свідчить про те, що в разі віднесення земельної ділянки до переліку земельних ділянок державної власності для продажу прав на них на земельних торгах, це є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки.
          Аналогічна правова позиція неодноразово висловлена у постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі №806/3708/15, від 17 жовтня 2019 року у справі №823/1120/16, від 22 квітня 2020 року у справі №823/1267/16, яка в силу вимог частини п`ятої статті 242 КАС України враховується судом апеляційної інстанції при вирішенні даного спору.
          З матеріалів справи встановлено, що станом на  день подання ОСОБА_1 клопотання (26.08.2016) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки розміром 0,64 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та надання її в оренду, вказана земельна ділянка згідно з рішенням Хмельницької міської ради від 16.03.2016 №73 включена до переліку земельних ділянок, право оренди на які підлягає продажу на земельних торгах.
          З огляду на приписи вказаних вище правових норм ЗК України та зважаючи на наявну правозастосовчу практику Верховного Суду, такі обставини є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки, про що Хмельницькою міською радою обґрунтовано прийнято відповідне рішення №73 від 16.03.2016.
          Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відсутність дій Хмельницької міської ради щодо проведення земельних торгів з продажу права оренди на земельну ділянку в період з 16.03.2016 по час розгляду справи в суді першої інстанції призвело до порушення права позивача на отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її в оренду.
          При цьому, колегія суддів зазначає, що ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 28 квітня 2016 року у справі №686/9096/16-а вживались заходи забезпечення позову шляхом заборони проведення земельного аукціону щодо продажу права на оренду земельної ділянки (6810100000:24:003:0048) площею 0.5311га, що по АДРЕСА_1 .          
          Вказані заходи забезпечення позову були скасовані лише 31.01.2019, що свідчить про відсутність навмисного зволікання з боку відповідача у проведенні земельних торгів. 
          Враховуючи наведене, висновки суду першої інстанції про порушення права позивача, колегія суддів вважає такими, що не ґрунтуються на фактичних обставинах та зроблені з порушенням норм матеріального права.

          Висновок за результатами розгляду апеляційної скарги.                                                             

          Таким чином, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, відтак оскаржуване рішення суду  підлягає скасуванню.
          У силу  п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право  скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі  ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови  про відмову у задоволенні позову.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційні скарги Хмельницької міської ради та Комунального підприємства по організації  роботи міського пасажирського транспорту задовольнити  повністю.
Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Хмельницької міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Комунальне підприємство по організації роботи міського пасажирського транспорту, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії скасувати.
Прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. 

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Кузьмишин В.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Сушко О.О.    Сапальова Т.В.