ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року	Львів	Справа № 1.380.2019.004721 пров. № А/857/11188/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                                    Онишкевича Т.В., 
суддів                                                                       Іщук Л.П., Обрізка І.М.,
з участю секретаря судових засідань                                Гром І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2020 року з питань визнання протиправними рішень, дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним рішення, зобов`язання до вчинення дій,

суддя(і) у І інстанції                                                            Сасевич О.Я., 
час ухвалення рішення                                                  не зазначено,
місце ухвалення рішення                                                  м. Львів,
дата складення повного тексту рішення                               11 серпня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

15 липня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, у якій просив:
- визнати протиправним пункт 8 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 80 від 05 червня 2020 року про відмову у призначенні і виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги;
- зобов`язати Міністерство оборони України вжити заходи щодо усунення порушень пункту 9 частини 1 статті 129, статті 129-1 Конституції України, шляхом розгляду питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням ІІІ (третьої) групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії, відповідно до статті 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», і прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків суду;
- зобов`язати Міністерство оборони України подати до Львівського окружного адміністративного суду у двомісячний строк, з дня набрання законної сили даним рішенням звіт про вжиті заходи щодо усунення встановлених порушень.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2020 року у справі № 1.380.2019.004721 заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення. 
При цьому суд першої інстанції виходив із того, що позивач відповідно до порядку примусового виконання рішень, встановленого Законом України «Про виконавче провадження», скористався своїм правом та звернув рішення суду до примусового виконання. Виконавчий лист повернуто на адресу суду у зв`язку із фактичним виконанням, а отже підстав для визнання протиправними рішень, дій та бездіяльності відповідача щодо невиконання судового рішення від 05 грудня 2019 року в адміністративній справі №1.380.2019.004721. Окрім того, за таких обставин вимога заявника про встановлення судового контролю також задоволенню не підлягає.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначене судове рішення скасувати та прийняти нове про задоволення його вимог у повному обсязі. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Вважає, що судом не досліджено, що рішення відповідача не відповідає статті 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей».

Учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, на виклик апеляційного суду не прибули, що відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи. 

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких мотивів.

Як встановлено судом, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2019 року позов ОСОБА_1 було задоволено повністю:
- визнано протиправним рішення про відмову у призначенні і виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, що оформлене пунктом 19 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 03 травня 2019 року №50;
- зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги та прийняти рішення, відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні;
- встановлено судовий контроль за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання Міністерства оборони України у місячний термін з дня набрання законної сили рішенням Львівського окружного адміністративного суду у даній справі подати звіт про його виконання.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Приписами статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. 
Відповідно до частини 1 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
24 лютого 2020 року представнику позивача ОСОБА_2 Львівським окружним адміністративним судом було направлено виконавчий лист у справі № 1.380.2019.004721.
Як слідує з постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 61583520, винесеної 30 червня 2020 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С., виконавче провадження з виконання вказаного виконавчного документу було закінчено на підставі фактичного виконання – пункт 9 частини 1 статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження». У постанові зазначено, що на виконання рішення суду на засіданні комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийнято рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 з урахуванням правової оцінки, наданої у рішенні суду (витяг з протоколу від 10 червня 2020 року № 80).
Відповідно до матеріалів справи виконавчий лист, виданий Львівським окружним адміністративним судом 24 лютого 2019 року, повернуто на адресу суду у зв`язку із фактичним виконанням рішення.
Постанова про закінчення виконавчого провадження ВП № 61583520 від 30 червня 2020 року позивачем та іншими учасниками виконавчого провадження не оскаржувалась.
При цьому апеляційний суд погоджується із думкою суду першої інстанції, що із змісту заяви ОСОБА_1 та долучених до неї доказів не вбачається за можливе встановити факт невиконання Міністерством оборони України рішення суду від 05 грудня 2019 року.
Беручи до уваги те, що відповідно до наявних доказів судове рішення в адміністративній справі № 1.380.2019.004721 вже виконано,  апеляційний суд вважає, що  суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали дійшов  правильного висновку про залишення заяви ОСОБА_1 без задоволення.
Доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових фактичних обставин, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.
Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.
З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи дане процесуальне питання, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. 

Керуючись статтями 241, 243, 308, 310, 313, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2020 року у справі № 1.380.2019.004721 – без змін. 

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	Т. В. Онишкевич 	
судді	 	Л. П. Іщук 	
 	 	І. М. Обрізко  	
Постанова у повному обсязі складена 13 листопада 2020 року.