Номер провадження: 33/813/1154/20
Номер справи місцевого суду: 492/923/20 
Головуючий у першій інстанції Варгаракі С.М. 
Доповідач Котелевський Р. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2020 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючий – суддя Котелевський Р.І.,
за участю: 
секретаря судового засідання – Альбрехта І.С.
захисника – Шум О.О.
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Шум О.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Арцизького районного суду Одеської області від 29.07.2020 року, - 
встановив:

оскаржуваною постановою судді Арцизького районного суду Одеської області від 29.07.2020 року,
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп.
Згідно з оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 , 27 червня 2020 року, о 19 год. 40 хв., керував по вул. Карла Маркса у м. Арциз Одеської області, мотоциклом марки «Мінськ», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності 2 (двох) свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Не погоджуючись з постановою судді районного суду адвокат Шум О.О. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на незаконність та необґрунтованість постанови, стверджує на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та дослідженим доказам. Апелянт просить скасувати постанову та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Захисник посилається на те, що співробітники патрульної поліції незаконно склали відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України, оскільки він не відмовлявся від проходження медичного освідування на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, а лише відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки. Крім того, захисник зазначає, що районним судом порушено вимоги ст.268 КУпАП, оскільки судовий розгляд проведено у відсутність ОСОБА_1 , який не був повідомлений належним чином про дату та час розгляду адміністративної справи.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Шум О.О., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; вивчивши матеріали справи; перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.
У відповідності до положень ст. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. 
Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. 
У відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, допитавши ОСОБА_1 , апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді районного суду є обґрунтованою та такою, що постановлена з дотриманням вимог КУпАП, за результатами повного та всебічного дослідження доказів.
Так, згідно з протоколом серії ОБ №097982 від 27.06.2020 року, водій ОСОБА_1 , о 19 год. 40 хв, керував по вул. Карла Маркса у м. Арциз, Одеської області, мотоциклом марки «Мінськ», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. (а.с.3). 
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, а також долученими до протоколу поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я (а.с.6, 7). 
Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Під час допиту в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 посилався на те, що під час складення протоколу про адміністративне правопорушення були відсутні свідки. 
Вказані доводи ОСОБА_1 апеляційний суд не приймає та вважає їх безпідставними, оскільки як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, який ОСОБА_1 власноручно підписав та зазначив про свою згоду з ним, що свідчить про підтвердження останнім правильність відомостей зазначених в протоколі. 
З матеріалів справи вбачається що під час складення протоколу були залучені свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з пояснень яких убачається, що вони підтвердили на місці складання протоколу факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного освідування на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі. 
Доводи захисника щодо порушення порядку направлення особи для проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, апеляційний суд визнає безпідставними, з огляду на таке. 
Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі алкогольного сп`яніння, передбачені ст. 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція №1452).
Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого сп`яніння (частина 1 статті 266 КУпАП, пункт 2 Інструкції №1452). Ознаками алкогольного сп`яніння є, поряд з іншим, запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації руху та мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3 Інструкції №1452).
Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, в тому числі, в разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (частина 2,3 статті 266 КУпАП, пункти 6,7 Інструкції №1452).
Отже, зміст зазначених норм свідчить про те, що проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я є обов`язковим лише в разі відмови водія від проходження огляду поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, або його незгоди з результатами такого огляду.
Як свідчать матеріали справи про адміністративне правопорушення, зокрема змісту протоколу серії ОБ №097982 від 27.06.2020 року, пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду на місці зупинки та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків. При цьому, протокол містить власноручний запис ОСОБА_1 , про згоду з протоколом (а.с.6, 7).
За таких обставин слід констатувати, що з урахуванням відмови ОСОБА_1 , в присутності двох свідків, від проходження медичного огляду на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, працівників поліції не мали обов`язку для доставки водія до медичного закладу, оскільки останній відмовився від проведення будь-якого огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Доводи захисника про порушення районним судом права ОСОБА_1 на участь у розгляді справи в суді першої інстанції, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки останній згідно довідки від 27.07.2020 року був повідомлений про дату та час розгляду справи шляхом відправлення текстового повідомлення на номер мобільного телефона, який він особисто надав працівникам поліції (а.с.11). При цьому, той факт, що суд не повідомив ОСОБА_1 про виклик до суду шляхом надіслання на його адресу поштового відправлення, не можна визнавати суттєвим порушенням вимог закону, яке тягне за собою скасування оскаржуваної постанови, оскільки ОСОБА_1 , не спростував факту отримання ним текстового повідомлення на номер його мобільного телефону. 
Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що право ОСОБА_1 на доступ до правосуддя, зокрема право приймати участь в судовому засіданні під час розгляду його справи та право особисто надати пояснення з приводу обставин справи, компенсовано на стадії апеляційного розгляду справи, але будь-яких доводів на спростування висновків судді районного суду щодо обставин правопорушення та доведеності його вини, останній суду не надав. 
За таких умов апеляційний суд констатує, що суддя районного суду на законних підставах визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за ознаками відмови водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки судді районного суду в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, стороною захисту не наведено, та під час апеляційного розгляду не встановлено.
Порушень норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи в районному суді допущено не було.
За таких обставин суд визнає доводи апеляційної скарги безпідставними, що свідчить про відсутність підстав для її задоволення та скасування оскаржуваної постанови судді районного суду.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -  

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Шум О.О. в інтересах ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову судді Арцизького районного суду Одеської області від 29.07.2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя
Одеського апеляційного суду                Р.І. Котелевський