ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9354/20 Справа № 180/377/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Янжула О. С. Суддя у 2-й інстанції - Демченко  Е. Л.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року        колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

               головуючого - судді Демченко Е.Л.
               суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О
               при секретарі - Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу  акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» на ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2020 року по справі за скаргою акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» на дії та рішення державного виконавця, - 

в с т а н о в и л а:

       У вересні 2020 року акціонерне товариство «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - АТ "Марганецький ГЗК") звернулось до суду з скаргою на дії державного виконавця, мотивуючи її тим, що рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 19 травня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, заданої працівнику, внаслідок ушкодження його здоров`я, задоволені частково та стягнуто з них в відшкодування моральної шкоди 80 000 грн., рішення набрало законної сили 19 червня 2020 року. 
       Вказували, що 23 травня 2020 року до Податкового кодексу України було внесено зміни, відповідно яких стягнуті кошти в рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 80 000 грн. є доходом ОСОБА_1 , який є об`єктом оподаткування, а АТ «Марганецький ГЗК» є податковим агентом, який незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язаний нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу. Крім того, згідно п.п.16-1 підрозділу 10 Інші перехідні положення Положення Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням ВРУ про завершення реформи ЗСУ, встановлюється військовий збір. 
       Зазначали, що 80 000 грн., стягнутих в рахунок відшкодування моральної шкоди, підлягає оподаткуванню згідно діючого законодавства та 06 липня 2020 року вони добровільно виконали рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області в повному обсязі та перерахували на рахунок ОСОБА_1 - 68 083,94 грн.; на рахунок держави - податок з доходів фізичних осіб у розмірі 10 999,44 грн., військовий збір 916,62 грн., а всього 80 000 грн. 
       Посилаючись на те, що не дивляючись на повне виконання рішення, 19 серпня 2020 року державним виконавцем Марганецького міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Мамедовою Ю.О. (далі - Марганецький міський ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції) було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №62856025 відносно стягнення з АТ «Марганецький ГЗК» на користь ОСОБА_1 в відшкодування моральної шкоди недоплаченої суми у розмірі 11 916,06 грн., крім того 28 серпня 2020 року на їх адресу надійшли постанови державного виконавця: про стягнення виконавчого збору за виконавчим провадженням №62856025 в розмірі 1 191,60 грн. від 26 серпня 2020 року; про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №62856025 в розмірі 243,01 грн. від 26 серпня 2020 року, а тому просили суд визнати незаконними та скасувати постанови державного виконавця Марганецького міського ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Мамедової Ю.О.: постанову про відкриття виконавчого провадження №62856025 про стягнення з АТ «Марганецький ГЗК» на користь ОСОБА_1 в відшкодування моральної шкоди недоплаченої суми у розмірі 11 916,06 грн.; постанови про стягнення виконавчого збору за виконавчим провадженням №62856025 в розмірі 1 191,60 грн. від 26 серпня 2020 року; постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №62856025 в розмірі 243,01 грн. від 26 серпня 2020 року. 
       Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2020 року в задоволенні скарги АТ "Марганецький ГЗК" відмовлено.         
       В апеляційній скарзі АТ "Марганецький ГЗК", зазначаючи, що ухвала суду винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, а їх скаргу задовольнити.
       Апеляційна скарга мотивована тим, що вони рішення суду виконали у повному обсязі, на час набрання судоми рішенням законної сили вже внесені зміни до податкового кодексу та моральна шкода є доходом та об`єктом оподаткування. 
       Правом на надання відзиву сторони по справі не скористались. 
       Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
       За правилами ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.
       Відповідно до ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.
       Згідно частин 2,3 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.
       Якщо оскаржуване рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.
       Отже за змістом вказаних норм закону, обов`язковою умовою для задоволення скарги є встановлення факту порушення прав заявника.
       З матеріалів справи вбачається, що рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 19 травня 2020 року стягнуто з АТ «Марганецький ГЗК» на користь ОСОБА_1 в відшкодування моральної шкоди 80 000 грн. 
       16 червня 2020 року АТ «Марганецький ГЗК» звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, у якій просили передбачити обов`язок АТ «Марганецький ГЗК» здійснити нарахування, утримання та сплату податку з доходу фізичних осіб та військового збору з стягнутої на користь ОСОБА_2 суми моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я у розмірі 80 000 грн.
       Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 22 червня 2020 року у задоволенні заяви АТ «Марганецький ГЗК» про ухвалення додаткового рішення відмовлено.
       25 червня 2020 року АТ «Марганецький ГЗК» звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із заявою про роз`яснення вказаного рішення у частині нарахування, утримання та сплати податків з доходу фізичних осіб та військового збору з стягнутої на користь ОСОБА_1 суми моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я внаслідок виконання трудових обов`язків у розмірі 80 000 грн. 
       Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 02 липня 2020 року в задоволенні заяви АТ «Марганецький ГЗК» про роз`яснення судового рішення відмовлено.
       19 серпня 2020 року державним виконавцем Марганецького міського ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Мамедовою Ю.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №62856025 щодо стягнення з АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 в відшкодування моральної шкоди недоплачену суму в розмірі 11 916,06 грн, за виконавчим листом №180/377/20, виданим 13 серпня 2020 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області.
       Постанова про відкриття виконавчого провадження була направлена АТ «Марганецький ГЗК» державним виконавцем та отримана ними 26 серпня 2020 року.
       26 серпня 2020 року державним виконавцем Марганецького міського ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Мамедовою Ю.О. винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 1 191,60 грн. з боржника АТ «Марганецький ГЗК», стягувач Марганецький міський ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), за виконавчим провадженням з виконання виконавчого документу - виконавчого листа №180/377/20, виданого 13 серпня 2020 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області про стягнення з АТ «Марганецький ГЗК» на користь ОСОБА_1 в відшкодування моральної шкоди недоплачену суму в розмірі 11 916,06 грн. 
       Відповідно платіжного доручення №1042017 від 06 липня 2020 року, АТ «Марганецький ГЗК» на рахунок ОСОБА_1 було сплачено у відшкодування моральної шкоди згідно рішення по справі №180/377/20 суму у розмірі 68 083,94 грн. 
       Відповідно платіжного доручення №154 від 06 липня 2020 року АТ «Марганецький ГЗК» на рахунок Казначейства України було сплачено податок з доходів фізичних осіб, утриманий із відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 у розмірі 10 999,44 грн. 
       Відповідно платіжного доручення №354 від 06 липня 2020 року АТ «Марганецький ГЗК» на рахунок Казначейства України було сплачено військовий збір 1,5%, утриманий із відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 у розмірі 916,62 грн. 
       Відмовляючи у задоволенні скарги АТ "Марганецький ГЗК" суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець діяв у межах повноважень передбачених Законом України "Про виконавче провадження", оскільки рішення суду в повному обсязі не виконано, що підтверджується платіжним дорученням №1042017 від 06 липня 2020 року, відповідно до якого АТ "Марганецький ГЗК" перерахувало на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 грошові кошти лише в розмірі 68 083,94 грн. замість 80 000 грн., а виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, а права та інтереси боржника не були порушені 
       Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції  у зв`язку з наступним.  
       Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
       За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
       Пунктом 9 частини першої статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема засад забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
       Статтею 26 Закону 1404-VIII передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
       Згідно з частиною першою статті 18 Закону 1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
       Заявник, як на порушення державним виконавцем своїх прав, посилається на те, що вони добровільно виконали судове рішення про стягнення моральної шкоди у розмірі 80 000 грн., перерахувавши 06 липня 2020 року стягувачу ОСОБА_1 68 083,94 грн. з вирахуванням податку, у зв`язку з тим, що на час набрання судовим рішенням законної сили, 19 червня 2020 року, було внесено зміни до п.п.164.2.14 а статті 164 Податкового кодексу України щодо оподаткування податком на доходи фізичних осіб сум відшкодування моральної шкоди (норма набрала чинності з 23 травня 2020 року). 
       Колегія суддів не бере вказані доводи до уваги з огляду на наступне.
       Відповідно до Закону №466 внесено зміни до п.п.164.2.14 а статті 164 Податкового кодексу України щодо оподаткування податком на доходи фізичних осіб сум відшкодування моральної шкоди (норма набрала чинності з 23.05.2020 року).
       До загального місячного (річного) оподаткування доходу платника податків, з урахування змін, внесених Законом №466, включається у вигляді відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі визначеному законом (п.п.164.2.14 п.164.2 ст. 164 Податкового кодексу України.
       Враховуючи викладене, у разі якщо виплата немайнової (моральної) шкоди за рішенням суду здійснюється податковим агентом на користь фізичної особи - платника податків, то сума такої шкоди не включається до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.
       Отже, з 23 травня 2020 року звільняється від оподаткування податком на доходи фізичних осіб відшкодування моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.
       Рішення ухвалене 19 травня 2020 року, тобто до набуття чинності вказаних вище змін. 
       Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів, що виходить за межі повноважень суду апеляційної інстанції.
       Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
       Доводи, викладені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.
       Висновки суду першої інстанцій відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.
       Тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню, а ухвала суду - без змін.
       Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, - 
п о с т а н о в и л а:

       Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» залишити без задоволення. 

       Ухвалу Магранецького міського суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2020 року залишити без змін. 

       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

               Головуючий:                                                 Демченко Е.Л.

               Судді:                                                         Куценко Т.Р. 

                 Макаров М.О.