Ухвала
 
18 грудня 2020 року
м. Київ
 
справа № 756/12336/13
провадження № 61-13275св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Луспеника Д. Д.,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Тіссані Груп», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мироник Оксана Вікторівна, про визнання недійсним договору іпотеки, за касаційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 10 квітня 2015 року у складі судді Шумейко О. І. та постанову Київського апеляційного суду від 23 січня 2019 року у складі колегії суддів: Невідомої Т. О., Гаращенка Д. Р., Пікуль А. А.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У серпні 2013 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.
 
У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання договору іпотеки (житлової нерухомості) недійсним.
 
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 26 січня 2015 року позови Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» та ОСОБА_1 об`єднано в одне провадження.
 
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 10 квітня 2015 року у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відмовлено. 
Позов ОСОБА_1 задоволено. 
Встановлено нікчемність договору іпотеки (житлової нерухомості), укладеного 15 травня 2008 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк».
Застосовано наслідки недійсності нікчемного правочину - договору іпотеки (житлової нерухомості) від 15 травня 2008 року, а саме: скасовано заборону відчуження, накладену 15 травня 2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мироник О. В. на підставі договору іпотеки (житлової нерухомості) від 15 травня 2008 року, об`єктом обтяження за якою є квартира АДРЕСА_1 ; скасовано реєстраційний запис, внесений 15 травня 2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мироник О. А. до Державного реєстру іпотек на підставі договору іпотеки (житлової нерухомості) від 15 травня 2008 року, об`єктом обтяження за якою є квартира АДРЕСА_1 , іпотекодавець - ОСОБА_1 , іпотекодержатель - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». 
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
Справа в апеляційному порядку розглядалася неодноразово.
 
Останньою постановою Київського апеляційного суду від 23 січня 2019 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» залишено без задоволення, рішення Оболонського районного суду м. Києва від 10 квітня 2015 року залишено без змін.
 
У касаційній скарзі, поданій у липні 2019 року до Верховного Суду, Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» просило суд скасувати рішення Оболонського районного суду м. Києва від 10 квітня 2015 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 січня 2019 року, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права.
 
Ухвалою Верховного Суду від 02 вересня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу № 756/12336/13 із суду першої інстанції, відмовлено Акціонерному товариству комерційного банку «ПриватБанк» у задоволенні клопотання про зупинення виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 10 квітня 2015 року.
 
Відповідно до частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. 
 
Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. 
 
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
 
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.
 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Тіссані Груп», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мироник Оксана Вікторівна, про визнання недійсним договору іпотеки призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                              Ю. В. Черняк

                                                                                                                           І. А. Воробйова

                                                                                                                           Д. Д. Луспеник