ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2020 року                                                                           Справа № 918/696/20 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Мельник О.В. ,  суддя Розізнана І.В. 

представники учасників справи не викликались,       

розглянувши апеляційну скаргу Відповідача-Вараської міської ради Рівненської області на рішення господарського суду Рівненської області від 10.09.2020 у справі №918/696/20 (суддя Романюк В.В.)

за позовом          Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія 
«Енергоатом», від імені якого діє відокремлений підрозділ «Рівненська 
атомна електрична станція» м.Вараш Рівненської обл.
до                        Вараської міської ради Рівненської області м.Вараш Рівненської обл.
про стягнення 206 904 грн 28 коп. завданої шкоди,-

У липні 2020 року до господарського суду Рівненської області надійшла позовна заява Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» від імені якого діє відокремлений підрозділ «Рівненська атомна електрична станція» (надалі в тексті – Підприємство) про стягнення з Вараської міської ради (надалі в тексті – Міська рада) 206  904 грн. 28 коп. шкоди, завданої за період з листопада 2017 року по березень 2019 року.(арк.справи 1-6). 
Рішенням господарського суду Рівненської області від 10.09.2020 у справі №918/696/20 позов задоволено частково. Присуджено до стягнення з Відповідача на користь Позивача 202  387 грн. 96 коп. Суд вмотивував рішення тим, що внаслідок бездіяльності Заболоттівської сільської ради (правонаступником якої є Вараська міська рада) щодо невстановлення економічно обґрунто-ваного тарифу на централізоване водопостачання, Позивач надавав споживачам с.Заболоття пос-лугу з централізованого водопостачання та водовідведення по тарифу, який не забезпечував від-шкодування всіх економічно обґрунтованих витрат на надання такої послуги, в результаті чого Позивач поніс додаткові фінансові втрати (збитки), тому позовні вимоги про стягнення 202 387 грн. 96 коп. шкоди за період грудень 2017 року по березень 2019 року судом визнано обґрунто-ваними. Натомість відмовлено у стягненні 4 516 грн. 32 коп. шкоди за листопад 2017 року.(арк. справи 140-149).  
Не погоджуючись із рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення господарського суду Рів-ненської області від 10.09.2020 у даній справі в повному обсязі  та ухвалити нове, яким відмовити у позові.(арк.справи 157-163).
Обґрунтовуючи скаргу Відповідач зазначає, що господарський суд першої інстанції непов-но з`ясував всі обставини справи, ухваливши рішення з порушенням норм матеріального права. На думку Скаржника, суд безпідставно не взяв до уваги, що розмір шкоди не підтверджений належними та допустимими доказами, а ґрунтуються лише на доводах Позивача. Крім того, розмір витрат не підтверджений первинними бухгалтерськими документами. Судом не вивчалося та не встановлено однієї із складових, необхідної для відшкодування шкоди, а саме – причинного зв`язку між протиправною поведінкою Вараської міської ради та шкодою.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.10.2020 відкрито апеляційне провадження у справі №918/696/20. Крім того, встановлено Позивачу для подання суду відзиву на апеляційну скаргу та доказів надсилання (надання) Скаржнику копії відзиву протягом 5 днів з дня вручення ухвали, а також ухвалено розглядати апеляційну скаргу без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.(арк.справи 180).
29.10.2020 на адресу апеляційного суду надійшов відзив Позивача, у якому він заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.(арк.справи 183-184).
Розглянувши  доводи  апеляційної  скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність  додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуаль-ного права, Північно-західний апеляційний господарський суд
ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з матеріалів справи, Постановою Національної комісії, що здійснює дер-жавне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2766 від 12.11.2015 «Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» установлено ДП «Національна атомна енергоге-неруюча компанія «Енергоатом» тарифи: а) на централізоване водопостачання: споживачам, які є суб`єктами госпо-дарювання у сфері централізованого водопостачання та водовідведення – 3 грн 44 коп. за 1 м3 (без ПДВ); споживачам, які не є суб`єктами господарювання у сфері централізо-ваного водопостачання та водовідведення – 4 грн 67 коп. за 1 м3 (без ПДВ); б) на централізоване водовідведення: споживачам, які є суб`єктами господарювання у сфері централізованого водопос-тачання та водовідведення – 3 грн 55 коп. за 1 м3 (без ПДВ); споживачам, які не є суб`єктами господарювання у сфері централізованого водопостачання та водовідведення – 4 грн 53 коп. за 1 м3 (без ПДВ).(арк.справи 11).
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №307 від 22.03.2017 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення» затверджено Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з централізованого водопос-тачання та централізованого водовідведення.
Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комуналь-них послуг, листом №8169/18.3.217-17 від 26.07.2017, розглянувши звернення НАЕК «Енергоатом» повідомила, що встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення і послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внут-рішньо будинкових систем) ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» належить до повноважень органів місцевого самоврядування.(арк.справи 12).
ВП «Рівненська атомна електрична станція» ДП «НАЕК «Енергоатом» листом №174/8867 від 19.10.2017 «Про встановлення тарифів» звернулося до голови Заболоттівської сільської ради та направило економічно обґрунтовані витрати з централізованого водопостачання та водовідве-дення, розраховані згідно вимог Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, затвердженого постановою КМУ від 01.06.211 №869 «Про забезпечення єди-ного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги», для встановлення тарифів на центральне водопостачання та водовідведення у відповідності до вимог чинного законодавства України. (арк.справи 13).
Рішенням Вараської міської ради №1201 від 26.10.2018 «Про добровільне приєднання до територіальної громади міста обласного значення» добровільно приєднано територіальну громаду с.Заболоття Заболоттівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області до тери-торіальної громади міста обласного значення Вараша Вараської міської ради Рівненської області. (арк.справи 19).
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 09.11.2018 у справі №1740/ 2183/18 адміністративний позов ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергеатом», від імені якого діє відокремлений підрозділ «Рівненська атомна електрична станція» до Заболот-тівської сільської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинення певних дій – задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Заболоттівської сільської ради щодо не встановлення ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Рівненська АЕС» тарифу на послуги централізованого водопостачання та водовідведення за результатами розгляду заяви від 19 жовтня 2017 року. Зобов`язано Заболоттівську сільську раду встановити ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Рівненська АЕС» тариф на послуги централізованого водопостачання та водовідведення за результатами розгляду заяви від 19 жовтня 2017 року. Стягнуто на користь Державного підприєм-ства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергеатом», від імені якого діє відокре-млений підрозділ «Рівненська атомна електрична станція» суму судового збору у розмірі 1 762 грн за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень – Заболоттівської сільської ради. (арк.справи 14-17).
Рішенням Вараської міської ради №1284 від 16.11.2018 «Про початок реорганізації Заболот-тівськоїсільської ради шляхом приєднання до Вараської міської ради» вирішено почати процедуру реорганізації Заболоттівської сільської ради шляхом приєднання до Вараської міської ради, Ва-раська міська рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Заболоттівської сільської ради та затвердити форму передавального акту (додаток 2).(арк.справи 62-69).
ВП «Рівненська атомна електрична станція» ДП «НАЕК «Енергоатом» листом №971/001 від 21.01.2019 звернулось до Вараської міської ради з проханням вирішити питання встановлення тарифів, цим самим виконавши обов`язки органу місцевого самоврядування територіальної грома-ди, що приєдналася. Додатково зазначивши, що всі необхідні матеріали по встановленню тарифів знаходяться в Заболоттівській сільській раді.(арк.справи 20).
Рішенням Виконавчого комітету Вараської міської ради №20 від 28.02.2019 «Про вста-новлення тарифів для ВП «Рівненська атомна електрична станція» ДП «НАЕК «Енергоатом» на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення з 01.04.2019 встановлено тариф для ВП «Рівненська АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом» на послуги з центрального водопостачання та водовідведення з 01.04.2019 для споживачів, які є суб`єктами господарювання у сфері центра-лізованого водопостачання (КМКП) за 1 м3 – 9,92 грн (з ПДВ); для споживачів, які не є суб`єктами господарювання у сфері центрального водопостачання (всі категорії споживачів, в т.ч. с.Заболоття) за 1 м3 – 15,49 грн (з ПДВ). (арк.справи 21-22).
Рішенням Вараської міської ради №1389 від 03.04.2019 «Про затвердження Передавального акту Заболоттівської сільської ради» затверджено Передавальний акт №1 від 26.12.2018 Заболот-тівської сільської ради.(арк.справи 70-82).
Крім того, ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 05.07.2019 у справі №1740/2183/18 заяву Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергеатом», від імені якого діє відокремлений підрозділ «Рівненська атомна електрична стан-ція», про заміну сторони виконавчого провадження задоволено частково. Замінено боржника у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа, виданого 9 січня 2019 року Рівнен-ським окружним адміністративним судом у справі №1740/2183/18, Заболоттівську сільську раду її правонаступником – Вараською міською радою Рівненської області. У задоволенні заяви в частині заміни боржника на Виконавчий комітет Вараської міської ради Рівненської області відмовлено.

Так, вважаючи, що Державне підприємство у період з листопада 2017 року по березень 2019 року включно вимушено надавало споживачам с.Заболоття послугу з централізованого водо-постачання по тарифу, встановленому постановою НКРЕКП від 12.11.2015 №2766, який не забезпечував ВП «Рівненська АЕС» відшкодування всіх економічно обґрунтованих витрат на надання такої послуги, тому ВП «Рівненська АЕС» зазнало майнової шкоди у сумі 206   904 грн. 28 коп. згідно доданого розрахунку, і таку шкоду належить стягнути з Відповідача.(арк.справи 1-6).
Як вже зазначалось, рішенням від 10.09.2020 господарський суд Рівненської області част-ково задоволив позов.(арк.справи 140-149).

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційний суд вважає, що скарга безпідставна та не підлягає задоволенню з огляду на наступне:
Предметом даного спору є стягнення шкоди.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади, їх посадові осо-би зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Консти-туцією та законами України.
Кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи без-діяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.(ст.56 Конституції України).
Статтею 11 Цивільного кодексу України (надалі в тексті – ЦК України) встановлено, що цивільні права і обов`язки виникають безпосередньо з актів цивільного законодавства, а також внаслідок завдання майнової (матеріальної) шкоди.
Кожна особа має право звернутися до суду за захисстом свого майнового права та інтересу. (ст.16 ЦК України). Згідно із п.8 ч.2 ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Аналогічні норми містяться також в статті 20 Господарського кодексу України (надалі в тек-сті – ГК України), якою встановлено, що кожний суб`єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів, зокрема шляхом відшкодування шкоди.
Застосування цього способу захисту визначається положенням ст.22 ЦК України і проводить-ся як у договірних зобов`язаннях (ст.611 ЦК України), так і в позадоговірних зобов`язаннях (гл.82 ЦК України), якщо порушенням цивільного права особи їй завдано майнову шкоду.
Відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише при наявності передбаче-них законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільної відповідальності, відповідно до статті 623 Цивільного кодексу України.
Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначено у ст.1166 ЦК Украї-ни, згідно з якою – майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фі-зичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її ви-ни.
Загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди (цивільне правопорушення). Для настання відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; г) вина.
Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважаєть-ся поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.
Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового бла-га (життя, здоров`я тощо).
Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язко-вою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавала шкоди.
Статтями 1173, 1174 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.
Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи безділь-ністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Рес-публіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, від-шкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.
Вбачається, що у відповідності до приписів наведених норм, підставою для цивільно-право-вої відповідальності за завдання шкоди у такому випадку є правопорушення, що включає як скла-дові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини.
До сфери застосування норм ст.ст. 1173, 1174 ЦК України відносяться правовідносини із за-подіяння шкоди фізичній чи юридичній особі у зв`язку з прийняттям вищезазначеними суб`єктами незаконних рішень, вчинення ними незаконних дій чи неправомірної бездіяльності при здійсненні ними своїх владних повноважень.
Таким чином, предметом доказування у даній справі є факт протиправної поведінки відпо-відачів у вигляді незаконних рішень, дій чи бездіяльності, заподіяння шкоди такими рішеннями по-зивачу та причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою позивачу шкодою.
Незаконними діяннями органів державної влади, органів влади Автономної республіки Крим, органів місцевого самоврядування є діяння, які суперечать приписам законів та інших нор-мативних актів або здійснені поза межами компетенції вищезазначених органів. Незаконність рішення, дії чи бездіяльності завдавача шкоди повинна бути доведена.
Оскільки Позивачем заявлено цивільно-правову вимогу про відшкодування шкоди в межах якої слід встановити наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення наведених вище, а саме: шкоду; протиправність поведінки; причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та проти-правною поведінкою.
Разом з тим, як вірно встановлено судом першої інстанції рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 09.11.2018 у справі №1740/2183/18 визнано протиправною бездіяль-ність Заболоттівської сільської ради щодо невстановлення для ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Рівненська АЕС» тарифу на послуги централізованого водопостачання та водовідведення за результатами розгляду заяви від 19.10.2017 та зобов`язано Заболоттівську сільську раду встанови-ти ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Рівненська АЕС» тариф на послуги централізованого водопостачання та водовідведення за результатами розгляду заяви від 19.10.2017.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції від 13.04.2017, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, втратив чинність 01.05.2019) житлово-комунальні послуги – результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.
Пунктом 2 частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передба-чено, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону.
Приписами статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» унормовано, що залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи: 1) перша група – житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують уповноважені центральні органи виконавчої влади, а у випадках, передбачених законом, - націо-нальна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг; 2) друга група – житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території; 3) третя група – житлово-комунальні послу-ги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін). Ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісія-ми, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самовря-дування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. 
Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець має право розробляти і подавати на затвердження розрахунки щодо рівня цін/тарифів на житлово-комунальні послуги першої і другої групи (пункти 1 та 2 частини першої статті 14 цього Закону) в порядку, встановленому законодавством.
Позивач звернувся із заявою до Заболоттівської сільської ради (лист від 19.10.2017 №174/ 8867 «Про встановлення тарифів»), як до органу, уповноваженого на встановлення тарифу, надав-ши економічно обґрунтовані витрати на надання послуги з централізованого водопостачання з усіма необхідними додатками для встановлення відповідного тарифу споживачам. 
За змістом статті 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок форму-вання тарифів на кожний вид житлово-комунальних послуг другої групи (пункт 2 частини першої статті 14 цього Закону) визначає Кабінет міністрів України. Виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів. Порядок дове-дення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції тери-торіальних громад розробляється і затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Органи місцевого самоврядування встановлюють тарифи на житлово-комунальні послуги в розмі-рі не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво (надання). 
Частиною 10 вказаної статті передбачено, що орган, уповноважений здійснювати встанов-лення цін/тарифів, зобов`язаний прийняти рішення про коригування тарифу не пізніше ніж через 10 днів з дня отримання відповідного подання. 
Постановою Кабінету міністрів України «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» №869 від 01.06.2011, з метою забезпечення єдиного для всіх регіонів підходу до формування тарифів у сфері житлово-комунальних послуг постановлено затвердити, зокрема, Порядок формування тарифів на централізоване водопостачання та водовід-ведення (далі – Порядок №869).
Порядок, згідно його пункту 1 – визначає механізм формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення для суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарю-вання на суміжних ринках, які провадять або мають намір провадити господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.
Порядок №869 застосовується під час установлення органами місцевого самоврядування (далі – уповноважені органи) тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення для суб`єктів природних монополій, а також для суб`єктів господарювання на суміжних ринках, зазначених у пункті 1 цього Порядку, та поширюється на таких суб`єктів під час розрахунку таких тарифів.(п.2 Порядку №869).
Відповідно до п.9 Порядку №869 (в редакції чинній на момент звернення із листом від 27.09.2017) для встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення ліцен-зіат подає уповноваженим органам у друкованому і електронному вигляді заяву та розрахунки тарифів на планований період за встановленими такими органами формами з відповідними роз-рахунками, підтвердними матеріалами і документами, що використовувалися під час їх проведен-ня.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що внаслідок бездіяльності Заболоттівської сільської ради (правонаступником якої є Вараська міська рада) щодо невстановлення економічно обґрунтованого тарифу на централізоване водопоста-чання, Позивач надавав споживачам с.Заболоття послугу з централізованого водопостачання та водовідведення за тарифом, який не забезпечував відшкодування всіх економічно обґрунтованих витрат на надання такої послуги, в результаті чого Позивач поніс додаткові фінансові втрати (збитки).
Крім того, вірним є висновок місцевого господарського суду щодо часткового задоволення позову на суму 202 387 грн. 96 коп. шкоди за період грудень 2017 року по березень 2019 року та відмову у стягненні 4 516 грн. 32 коп. шкоди, обрахованої за період листопад 2017 року, оскільки Позивач звернувся до Заболоттівської сільської ради про встановлення тарифу на централізоване водопостачання жителям села, надавши економічно обґрунтовані витрати з відповідними дока-зами, 20 жовтня 2017. У Заболоттівській сільській раді, згідно Порядку надано 1 календарний місяць, протягом якого останній мав їх затвердити, в даному випадку до 20 листопада 2017 р. 
Таким чином, безпідставним посилання скаржника на те, що розмір шкоди не підтверд-жений належними та допустимими доказами.
Безпідставним також є посилання, що судом не вивчалося та не встановлено однієї із складових, необхідної для відшкодування шкоди, а саме – причинного зв`язку між протиправною поведінкою Вараської міської ради та шкодою, оскільки саме з огляду на бездіяльність органу місцевого самоврядування Позивач зазнав шкоди, яку суд першої інстанції правомірно присудив до стягнення.

Розглянуто всі доводи та вимоги апеляційної скарги, порушених, невизнаних або оспорених прав чи інтересів Скаржника не встановлено.
Таким чином, матеріалами справи спростовуються доводи Скаржника про неправомірність висновків суду першої інстанції щодо характеру правовідносин сторін, змісту зобов`язань Відпові-дача, рівно як і твердження про невмотивованість висновку про часткову обґрунтованість заяв-леного позову, а тому рішення суду першої інстанції належить залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та без-посередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України). 
Отже, доводи Скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.ст. 277, 278 ГПК України для скасування чи зміни ос-каржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарсько-го суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Керуючись ст.ст. 34, 86, 129, 232, 233, 240, 270, 275, 276, 282, 284, 287 Господарського про-цесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд –
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Вараської міської ради Рівненської області на рішення господарського суду Рівненської області від 10.09.2020 у справі №918/696/20 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін. 
2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню до Верховно-го Суду за виключенням випадків, передбачених ст.287 ГПК України.
3. Матеріали справи №918/696/20 повернути до господарського суду Рівненської області.

Головуючий  суддя                                                                      Грязнов В.В. 

Суддя                                                                                              Мельник О.В.  

Суддя                                                                                              Розізнана І.В.