ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 року	Львів	Справа № 380/360/20 пров. № А/857/9350/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді –                                     Макарика В.Я.

суддів –                                                          Бруновської Н.В., Матковської З.М.

за участю секретаря судового засідання – Галаз Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 травня 2020 року (головуючий суддя в суді першої інстанції Карп`як О.О., м. Львів) у справі № 380/360/20 за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю “Н-Продакшн” про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна,-

                                                 В С Т А Н О В И В:          

14 січня 2020 року Головне управління ДПС у Львівській області звернулося з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Н-Продакшн” в якому просило підтвердити обґрунтованість адміністративного арешту майна ТОВ «Н-Продакшн».
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26 травня 2020 року у задоволенні позову Головного управління ДПС у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю “Н-Продакшн” про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна – відмовлено повністю.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, апелянт Головне управління ДПС у Львівській області подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти постанову, якою  задовольнити позовні вимоги повністю.
Апелянт вважає, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального права, рішення прийняте з порушенням норм процесуального права, без врахування принципу верховенства права з підстав викладених в апеляційній скарзі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча відповідач належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, що відповідно до частини другої  статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України  не перешкоджає розгляду справи за його відсутності.
Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 77.4 ст. 77 Податкового кодексу України на адресу відповідача надіслано повідомлення про проведення планової перевірки від 25.10.2019 № 97 та наказ від 25.10.2019 № 1452.
На підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, ст. 77, п. 82.1 ст. 82 Податкового кодексу України виписано направлення від 12.11.2019 № 3239, № 3240, № 3241, № 3242, № 3243, № 3244 щодо проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ “Н-Продакшн” з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної фіскальної служби, за період з 06.02.2018 року по 30.09.2019 року.
З метою вручення наказу від 25.10.2019 року № 1452 та пред`явлення направлення від 12.11.2019 № 3239, № 3240, № 3241, № 3242, № 3243, № 3244 посадовими особами було здійснено вихід контролюючого органу було здійснено вихід на адресу платника ТОВ “Н-Продакшн” 79032, м. Львів, вул. Пасічна, 93 та в результаті недопуску до перевірки складено Акт № 474/05.09/41914880 від 15.11.2019 року “Про відмову у допуску до проведення документальної планової виїзної перевірки”.
Вище наведене стало підставою для звернення начальника Відділу позапланових перевірок ризикових платників Головного управління ДПС у Львівській області до В.о. начальника Головного управління ДПС у Львівській області про застосування адміністративного арешту майна платника податків № 198/05.9-14 від 15.11.2018 року. 
В.о. начальника  Головного управління ДПС у Львівській області розглянувши звернення про застосування адміністративного арешту майна платника податків № 198/05.9-14 від 15.11.2018 року, прийняв рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ “Н-Продакшн” № 11228/10/05.09 від 18.11.2019 р.
Вказане вище слугувало підставою для звернення Головного управління ДПС у Львівській області до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна ТОВ “Н-Продакшн” згідно рішення в.о. начальника Головного управління ДПС у Львівській області про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 18.11.2019 р. № 11228/10/05.09.
Згідно пункту 94.1 статті 94 Податкового кодексу України (далі – ПК України) адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.
Арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті (пункт 94.3 статті 94 ПК України).
Пунктом 94.2 статті 94 ПК України передбачено підстави для застосування адміністративного арешту майна, серед яких, зокрема, є відмова платника податків від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.
Відповідно до пункту 94.10 статті 94 ПК України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.
Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено).
За правилами пункту 94.19.1 статті 94 ПК України адміністративний арешт припиняється у разі відсутності протягом вказаного строку рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.
У разі якщо майно платника податків звільняється з-під адміністративного арешту у випадку, визначеному, зокрема, пунктом 94.19.1, повторне накладення адміністративного арешту з підстав накладення першого арешту не дозволяється (пункт 94.21 статті Кодексу).

Статтею 283 КАС України  передбачено право звернення податкових органів до суду із заявою щодо, зокрема, підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі (частина друга статті 283 КАС України).

Згідно з частиною п`ятою вказаної статті КАС України відмова у відкритті провадження за заявою унеможливлює повторне звернення заявника з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами до суду в загальному порядку.

За наявності відповідних умов, визначених у пункті 94.2 статті 94 ПК України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого має бути перевірена судом в обов`язковому порядку протягом 96 годин. Відсутність протягом вказаного строку відповідного рішення суду про визнання арешту обґрунтованим зумовлює звільнення з-під адміністративного арешту майна платника податків та унеможливлює його повторне накладення з тих саме підстав.

Отже, вимоги про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, заявлені поза межами 96-годинного строку, не є такими, що можуть бути задоволеними,  адже, у цьому випадку, відсутні відповідні обставини, з якими положення ст.94 ПК України пов`язують можливість забезпечення виконання платником податків його обов`язків.

З матеріалів справи видно, що звернення Головного управління ДПС у Львівській області до суду із позовною заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна Товариства, накладеного рішенням в.о. начальника Головного управління ДПС у Львівській області про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 18.11.2019 р. № 11228/10/05.09, мало місце лише 14 січня 2020 року, тобто після спливу строку у 96 годин, протягом якого судом має бути перевірена обґрунтованість цього рішення, та припинення застосованого ним адміністративного арешту в силу вимог пункту 94.19.1 статті 94 ПК України, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог Головного управління ДПС у Львівській області .

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 24 квітня 2020 року по справі № 805/4974/18-а.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись статтями 243, 250, 272, 283, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
          
                                                 П О С Т А Н О В И В:             

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 травня 2020 року у справі № 380/360/20 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає. 

Головуючий суддя	 	В. Я. Макарик 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	З. М. Матковська  	
Повне судове рішення складено 14 грудня 2020 року.