СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2020 р.                                                                Справа № 922/380/20  

Колегія суддів у складі:
головуючий суддя Сіверін В.І., суддя Слободін М.М. , суддя  Терещенко О.І. 
                      за участю секретаря судового засідання Новікової Ю.В.

за участю представників:
позивача: Закаблуков А.С., адвокат, довіреність;
1-го відповідача: Смолякова І.О., адвокат, довіреність;
2-го відповідача: Єфременко О.О., адвокат, довіреність;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу 2-го відповідача    (вх. 1975Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 25.06.2020, ухвалене у приміщенні вказаного суду суддею Аріт К.В., повний текст якого складено 06.07.2020, у справі 
за позовом Комунального підприємства "Обласний інформаційно-технічний центр", м. Харків 
до 1.Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз",                     м. Харків ,  
2.Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України",               м. Київ 
про визнання права споживання 

ВСТАНОВИЛА:

Комунальне підприємство "Обласний інформаційно-технічний центр" звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" та до Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, прийнятих ухвалою суду від 25.03.2020 року, та з урахуванням наданих позивачем уточнень номерів договорів) про визнання права КП "Обласний інформаційно-технічний центр" на споживання природного газу: 1) у лютому 2020 року: за договором №3274/1920-ТЕ-32 від 15.11.2019 року в обсязі 2000,000 тис.куб.метрів; за договором №3275/1920-БО-32 від 15.11.2019 року в обсязі 950,000 тис.куб.метрів; за договором №3276/1920-КП-32 від 15.11.2019 року в обсязі 92,000 тис.куб.метрів. 2) у березні 2020 року: за договором №3274/1920-ТЕ-32 від 15.11.2019 року в обсязі 1800,000 тис.куб.метрів;  за договором №3275/1920-БО-32 від 15.11.2019 року в обсязі 800,000 тис.куб.метрів; за договором №3276/1920-КП-32 від 15.11.2019 року в обсязі 80,000 тис.куб.метрів.
Позов обґрунтовано тим, що обсяги природного газу на спірні періоди за  відповідними договорами є узгодженими та підтвердженими, а відтак ненадання номінацій (не підтвердження обсягів природного газу) та виключення позивача з Реєстру споживачів на лютий, березень 2020 року, з боку Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" є неправомірним та безпідставним та не звільняє останнього від обов`язків постачати природний газ позивачу, тобто КП "Обласний інформаційно-технічний центр" має безумовне право на споживання природного газу у вказані періоди.
Рішенням господарського суду Харківської області від 25.06.2020 позов задоволено частково.
Визнано право Комунального підприємства "Обласний інформаційно-технічний центр" (місцезнаходження: 61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 9-й під`їзд, 5 поверх; код ЄДРПОУ 32335218) на споживання природного газу у лютому 2020 року: за договором №3274/1920-ТЕ-32 від 15.11.2019 року в обсязі 2000,000 тис.куб.метрів; за договором №3275/1920-БО-32 від 15.11.2019 року в обсязі 950,000 тис.куб.метрів;  за договором №3276/1920-КП-32 від 15.11.2019 року в обсязі 92,000 тис.куб.метрів.
Визнано право Комунального підприємства "Обласний інформаційно-технічний центр" (місцезнаходження: 61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 9-й під`їзд, 5 поверх; код ЄДРПОУ 32335218) на споживання природного газу  у березні 2020 року: за договором №3274/1920-ТЕ-32 від 15.11.2019 року в обсязі 1800,000 тис.куб.метрів; за договором №3275/1920-БО-32 від 15.11.2019 року в обсязі 800,000 тис.куб.метрів; за договором №3276/1920-КП-32 від 15.11.2019 року в обсязі 80,000 тис.куб.метрів.
Стягнуто з Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на користь Комунального підприємства "Обласний інформаційно-технічний центр"  12612,00 грн. судового збору. 
В частині позовних вимог щодо Акціонерного товариства “Оператор газорозподільної системи "Харківгаз” відмовлено. 
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що з огляду на встановлений спеціальним законодавством у сфері газопостачання механізм постачання природного газу, можливість відбору КП “ОІТЦ” із газотранспортної системи погоджених у відповідних договорах з НАК "Нафтогаз України" обсягів природного газу перебуває у безпосередній залежності від належного виконання НАК "Нафтогаз України" своїх зобов`язань з підтвердження обсягів природного газу шляхом своєчасного підтвердження номінацій, тобто підтвердження (видача) НАК "Нафтогаз України" номінацій та включення КП “ОІТЦ” до Реєстру споживачів постачальника є однією з гарантій безперебійного та безперешкодного постачання виробнику теплової енергії природного газу з метою виробництва теплової енергії в опалювальний сезон 2019/2020 р.р. Відповідно, не підтвердження номінацій або виключення КП “ОІТЦ” з Реєстру споживачів унеможливлює безперешкодне отримання КП "Обласний інформаційно-технічний центр" необхідних обсягів природного газу, оскільки у тому числі може мати наслідком обмеження або взагалі припинення надання ПАТ "Харківгаз" послуг з розподілу природного газу.
Суд зазначав, що обсяги природного газу, зокрема, на лютий та березень 2020 року за договорами №3274/1920-ТЕ-32, №3275/1920-БО-32, №3276/1920-КП-32 від 15.11.2019, є узгодженими та підтвердженими, тому ненадання номінації (не підтвердження обсягів природного газу) та виключення КП “ОІТЦ” з Реєстру споживачів НАК "Нафтогаз України" на лютий, березень 2020 року з боку другого відповідача не звільняє НАК “Нафтогаз України” від обов`язків постачати природний газ позивачу.
Також суд врахував, що КП "Обласний інформаційно-технічний центр", як теплогенеруюча, теплотранспортуюча та теплопостачальна організація, відповідно до статуту та ліцензій є суб`єктом господарювання в сфері теплопостачання з особливим статусом природної монополії на ринку постачання теплової енергії в межах мереж, що ним експлуатуються та є об`єктом життєзабезпечення і стратегічного значення в Харківській області, зокрема в м. Куп`янськ; смт. Ківшарівка, сел. Подоли, Глушківка, Лісна стінка, Кіндрашівка, Курилівка, Грушівка, Петрівка, Гусинка, Сеньково, Ягідне Куп`янського району; смт. Чкаловське, смт. Кочеток Чугуївського району; м. Барвінкове; Дергачівському районі. В опалювальний період 2020 року КП “ОІТЦ”, який технологічно виробляє теплову енергію з газу, не може не брати природний газ. Процес відбору газу в опалювальний період не припиняється, варіюється тільки обсяг споживання, в залежності від температури повітря на вулиці. Дії з боку ПАТ “Харківгаз” та НАК “Нафтогаз України” щодо припинення, обмеження газопостачання на котельні підприємства та їх пломбування, неминуче призводить до припинення подачі тепла та може призвести до руйнування внутрішньо будинкових мереж та мереж теплопостачання, може призвести до надзвичайних ситуацій техногенного характеру та завдати непоправної шкоди мешканцям територіальних громад, селищ, міст Харківської області. Тому, відключення котелень КП “ОІТЦ” від газу, припинення (обмеження) постачання газу в опалювальний період неможливо.
Крім того, оскільки порушень прав позивача з боку першого відповідача судом не встановлено та виникнення спору у справі пов`язано виключно із поведінкою другого відповідача, суд відмовив у задоволенні позову щодо вимог до першого відповідача.
Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" із вказаним рішенням місцевого господарського суду не погодилося, звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження; скасувати це рішення в частині задоволених позовних вимог, яким визнано право Комунального підприємства "Обласний інформаційно-технічний центр" на споживання природного газу у лютому, березні та квітні 2019 року за договорами №3274/1920-ТЕ-32, №3275/1920-БО-32, №3276/1920-КП-32 від 15.11.2019. Прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" зазначає, - в спірні періоди позивач мав перед АТ "НАК "Нафтогаз України" заборгованість за спожитий у минулі періоди природний газ та не виконав вимоги п. 11 Постанови №867;
- позивач не включений в реєстр споживачів АТ "НАК "Нафтогаз України" на лютий, березень 2020;
Крім того, на переконання апелянта, суд першої інстанції застосував до спірних правовідносин нормативно правовий акт, який не підлягає застосуванню, а саме Розпорядження Кабінету міністрів України від 03.10.2018 року №717-р, яке стосується опалювального сезону 2018/2019 року.
Від АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому перший відповідач зазначає, що враховуючи умови договорів поставки, укладених між АТ "НАК "Нафтогаз України" та КП "Обласний інформаційно-технічний центр" норми постанови КМУ №867 від 19.10.2018 року будь які спірні моменти щодо обсягів постачання газу, ненадання номінацій, внесення до реєстру постачальника, виникнення небалансів газу, такі обсяги повинні бути врегульовані між позивачем і другим відповідачем, а не з АТ "Харківгаз".
У судовому засіданні 12.10.2020 представник другого відповідача повідомив, що у прохальній частині апеляційної скарги помилково зазначено: про скасування рішення в частині задоволених позовних вимог, яким визнано право Комунального підприємства "Обласний інформаційно-технічний центр" на споживання природного газу у квітні 2019 року за договорами №3274/1920-ТЕ-32, №3275/1920-БО-32, №3276/1920-КП-32 від 15.11.2019, адже споживання газу у квітні не є предметом спору у даній справі. Також, підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги, та  просив скасувати це рішення в частині задоволених позовних вимог, яким визнано право Комунального підприємства "Обласний інформаційно-технічний центр" на споживання природного газу у лютому, березні 2020 року за договорами №3274/1920-ТЕ-32, №3275/1920-БО-32, №3276/1920-КП-32 від 15.11.2019. Прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Представники позивача і першого відповідача заперечували щодо доводів і вимог апеляційної скарги, просили залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
Частиною 1 статті 9 Конституції України встановлено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі — Конвенція) ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 p. і набула чинності в Україні 11 вересня 1997 p. 
З прийняттям у 2006 році Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини”, Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.
Частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено застосування судом Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh v.Russia" від 24.07.2003 року, "Svitlana Naumenko v. Ukraine" від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.
“Розумність” строку визначається окремо для кожної справи. Для цього враховують її складність та обсяг, поведінку учасників судового процесу, час, необхідний для проведення відповідної експертизи (наприклад, рішення Суду у справі “G. B. проти Франції”), тощо. Отже, поняття “розумний строк” є оціночним, суб`єктивним фактором, що унеможливлює визначення конкретних строків судового розгляду справи, тому потребує нормативного встановлення.
Точкою відліку часу розгляду цивільної справи протягом розумного строку умовно можна вважати момент подання позовної заяви до суду.
Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").
З огляду на викладене та зважаючи, що на думку суду обставини справи свідчать про наявність у справі матеріалів достатніх для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, а також те, що судом сторонам були створені належні умови для надання усіх необхідних доказів (надано достатньо часу для підготовки до судового засідання, ознайомитись із матеріалами справи, зняти з них копії, надати нові докази тощо), позиція другого відповідача стосовно оскаржуваного рішення достатньо повно викладена в апеляційній скарзі, подальше відкладення розгляду справи суперечитиме вищезгаданому принципу розгляду справи впродовж розумного строку.
Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі
У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі і відзиві доводи, заслухавши присутніх представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу у межах доводів та вимог апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, колегія суддів зазначає наступне.
01.10.2017 КП "Обласний інформаційно-технічний центр" приєдналось до умов Типового договору розподілу природного газу затвердженого Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498 (заява-приєднання  №09420W9B62ST107). 
Типовий договір розподілу природного газу є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.
Умови цього договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України “Про ринок природного газу” і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року                № 2494 (п. 1.2 Типового договору).
Відповідно до пунктів 2.1.- 2.2 Типового договору, за цим договором оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором. Обов`язковою умовою надання споживачу послуги з розподілу природного газу є наявність у споживача об`єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи оператора ГРМ.
АТ “Оператор газорозподільної системи “Харківгаз” здійснює розподіл природного газу для КП “ОІТЦ” (додаток 7), постачальником якого є АТ НАК “Нафтогаз України” на підставі укладених договорів від 15.11.2019 року №3274/1920-ТЕ-32, №3276/1920-КП-32, №3275/1920-БО-32 (додаток 8).
Згідно з п.2.1. Договору №3275/1920-БО-32 від 15.11.2019 року Постачальник передає Споживачу у листопаді 2019 року - квітні 2020 року замовлений споживачем обсяг природного газу в кількості 4635,000 тис.куб. метрів, в тому числі по місяцях: листопад 2019 року - 750,000, грудень 2019 року - 990,000, січень 2020 року - 1050,000, лютий 2020 року - 950,000 березень 2020 року - 800,000, квітень 2020 року- 95,000.
Згідно з п.2.1. Договору №3274/1920-ТЕ-32 від 15.11.2019 року Постачальник передає Споживачу у листопаді 2019 року - квітні 2020 року замовлений споживачем обсяг природного газу в кількості 10170,000 тис.куб. метрів, в тому числі по місяцях: листопад 2019 року - 1730,000, грудень 2019 року - 2090,000, січень 2020 року - 2350,000, лютий 2020 року - 2000,000, березень 2020 року - 1800,000, квітень 2020 року - 200,000.
Згідно з п.2.1. Договору №3276/1920-КП-32 Постачальник передає Споживачу у листопаді 2019 року - квітні 2020 року замовлений споживачем обсяг природного газу в кількості 440,000 тис.куб. метрів, в тому числі по місяцях: листопад 2019 року - 75,000, грудень 2019 року - 80,000, січень 2020 року - 105,000, лютий 2020 року - 92,000, березень 2020 року - 80,000, квітень 2020 року - 8,000.
Згідно з п.2.2 вищезазначених Договорів - Споживач підтверджує, що замовлені ним обсяги природного газу, які визначені в п.2.1 цих договорів повністю покривають потреби Споживача у відповідних розрахункових періодах для потреб, визначених пунктом 1.2 цих договорів, і несе відповідальність за правильність їх визначення.
Підписанням цього договору споживач дає згоду постачальнику для включення його до Реєстру споживачів постачальника, розміщеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи (далі – оператор ГТС) відповідно до вимог Кодексу ГТС, за умови дотримання споживачем пункту 3.3 цього договору (пункти 2.3 договорів).
Згідно пункту 3.2. Договорів, постачання газу за цими договорами здійснюється постачальником виключно за умови включення споживача до реєстру споживачів постачальника, розміщеного на інформаційній платформі оператора ГТС.
Відповідно до п. 3.3. Договорів, постачання (включення споживача до реєстру споживачів постачальника) та використання (відбір) природного газу за цим договором здійснюються виключно за умови дотримання споживачем вимог пункту 11 Положення та відсутності реєстрації споживача в реєстрі будь – якого іншого постачальника природного газу.
Якщо споживач порушив умови п. 11 Положення, постачальник припиняє постачання газу шляхом виключення споживача з реєстру без погодження із споживачем (п. 3.4 Договорів).
Вищезазначені договори постачання природного газу набирають чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діють в частині постачання природного газу до 30.04.2020 року (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п. 11.1. договорів).
27.01.2020 року КП “Обласний інформаційно - технічний центр” було отримано від АТ НАК “Нафтогаз України” повідомлення № 23-104-20 від 23.01.2020 року про припинення (обмеження) газопостачання з 01.02.2020 року (додаток 3).
28 січня 2020 року від Акціонерного товариства “Оператор газорозподільної системи “Харківгаз” (надалі - відповідач-1) на адресу КП “Обласний інформаційно - технічний центр” надійшло повідомлення про припинення (обмеження) газопостачання № 04 від 28.01.2020 року, в якому підприємству у зв`язку з відсутністю у реєстрі споживачів жодного постачальника з 02.02.2020           року було запропоновано у термін до 07-00 години 02 лютого 2020 року самостійно відключити від газових мереж газоспоживання (обмежити газоспоживання до рівня 0,000 тис. куб.м на добу) і підготувати до пломбування газоспоживне обладнання підприємства. У разі невиконання цієї вимоги транспортування газу підприємства буде припинено (обмежено) в примусовому порядку (додаток 2).
02.02.2020 року позивач не допустив представників Акціонерного товариства “Оператор газорозподільної системи “Харківгаз” до газоспоживного обладнання підприємства для його відключення в примусовому порядку, в зв`язку з чим, з боку відповідача-1 був складений акт про порушення №368 від 02.02.2020 року (додаток 4).
У зв`язку з чим, КП "ОІТЦ" звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" та до Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, прийнятих ухвалою суду від 25.03.2020 року, та з урахуванням наданих позивачем уточнень номерів договорів) про визнання права КП "Обласний інформаційно-технічний центр" на споживання природного газу: 1) у лютому 2020 року: за договором №3274/1920-ТЕ-32 від 15.11.2019 року в обсязі 2000,000 тис.куб.метрів; за договором №3275/1920-БО-32 від 15.11.2019 року в обсязі 950,000 тис.куб.метрів; за договором №3276/1920-КП-32 від 15.11.2019 року в обсязі 92,000 тис.куб.метрів. 2) у березні 2020 року: за договором №3274/1920-ТЕ-32 від 15.11.2019 року в обсязі 1800,000 тис.куб.метрів;  за договором №3275/1920-БО-32 від 15.11.2019 року в обсязі 800,000 тис.куб.метрів; за договором №3276/1920-КП-32 від 15.11.2019 року в обсязі 80,000 тис.куб.метрів.
Місцевий господарський суд частково задовольняючи позовні вимоги, зокрема, виходив з того, що з огляду на встановлений спеціальним законодавством у сфері газопостачання механізм постачання природного газу, можливість відбору КП “ОІТЦ” із газотранспортної системи погоджених у відповідних договорах з НАК "Нафтогаз України" обсягів природного газу перебуває у безпосередній залежності від належного виконання НАК "Нафтогаз України" своїх зобов`язань з підтвердження обсягів природного газу шляхом своєчасного підтвердження номінацій, тобто підтвердження (видача) НАК "Нафтогаз України" номінацій та включення КП “ОІТЦ” до Реєстру споживачів постачальника є однією з гарантій безперебійного та безперешкодного постачання виробнику теплової енергії природного газу з метою виробництва теплової енергії в опалювальний сезон 2019/2020 р.р. Відповідно, не підтвердження номінацій або виключення КП “ОІТЦ” з Реєстру споживачів унеможливлює безперешкодне отримання КП "Обласний інформаційно-технічний центр" необхідних обсягів природного газу, оскільки у тому числі може мати наслідком обмеження або взагалі припинення надання ПАТ "Харківгаз" послуг з розподілу природного газу.
Крім того, оскільки порушень прав позивача з боку першого відповідача судом не встановлено та виникнення спору у справі пов`язано виключно із поведінкою другого відповідача, суд відмовив у задоволенні позову щодо вимог до першого відповідача.
Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" із вказаним рішенням місцевого господарського суду не погодилося, звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою з підстав викладених вище.
Вирішуючи питання про наявність або відсутність правових підстав для задоволення вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини першої ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За змістом статей 3, 15, 16 ЦК України правовою підставою для звернення до господарського суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. За результатами розгляду такого спору має бути визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.
Як вбачається із матеріалів справи, позивач - КП "Обласний інформаційно-технічний центр" звернувся з вимогою про визнання його права на споживання природного газу за договорами з АТ НАК "Нафтогаз України" у визначених обсягах, зокрема, у лютому, березні 2020 року. Отже, позивачем заявлено вимогу, спрямовану на  визнання порушеного, оспорюваного або невизнаного права, яке існує, яке може бути поновлене і, як наслідок, може бути реалізоване у випадку його визнання.
Відповідно до п. 10 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу" захищені споживачі - побутові споживачі, приєднані до газорозподільної системи, підприємства, установи, організації, що здійснюють надання важливих суспільних послуг та приєднані до газотранспортної або газорозподільної системи, а також виробники теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій за умови, що виробництво теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій здійснюється за допомогою об`єктів, не пристосованих до зміни палива та приєднаних до газотранспортної або газорозподільної системи.
КП "Обласний інформаційно-технічний центр" - є захищеним споживачем природного газу у розумінні п. 10 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу", оскільки здійснює надання важливих суспільних послуг та є виробником теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій за умови, що виробництво теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій здійснюється за допомогою об`єктів, не пристосованих до зміни палива та приєднаних до газотранспортної або газорозподільної системи.
Позивач, як споживач природного газу за договором, має право отримувати природний газ у відповідному опалювальному періоді виключно від постачальника (Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"), на якого покладені спеціальні обов`язки.
Згідно з положеннями ст.11 Закону України "Про ринок природного газу" з метою забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу на суб`єктів ринку природного газу у виключних випадках та на визначений строк можуть покладатися спеціальні обов`язки в обсязі та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України після консультацій із Секретаріатом Енергетичного Співтовариства. Такі обов`язки мають бути чітко визначеними, прозорими, недискримінаційними та заздалегідь не передбачати неможливість їх виконання. Обсяг та умови виконання спеціальних обов`язків, покладених Кабінетом Міністрів України на суб`єктів ринку природного газу, мають бути необхідними та пропорційними меті задоволення правомірного загальносуспільного інтересу та такими, що створюють найменші перешкоди для розвитку ринку природного газу. До загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу належать: національна безпека, а також безпека постачання природного газу; стабільність, належна якість та доступність енергоресурсів; захист навколишнього природного середовища, у тому числі енергоефективність, збільшення частки енергії з альтернативних джерел та зменшення викидів парникових газів; захист здоров`я, життя та власності населення. Рішення Кабінету Міністрів України про покладання спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу має визначати: загальносуспільний інтерес у процесі функціонування ринку природного газу, для забезпечення якого покладаються спеціальні обов`язки на суб`єктів ринку природного газу; обсяг спеціальних обов`язків; коло суб`єктів ринку природного газу, на яких покладаються спеціальні обов`язки; обсяг прав суб`єктів ринку природного газу, на яких покладаються спеціальні обов`язки, необхідних для виконання таких обов`язків; категорії споживачів, яких стосуються спеціальні обов`язки; територію та строк виконання спеціальних обов`язків; джерела фінансування та порядок визначення компенсації, що надається суб`єктам ринку природного газу, на яких покладаються спеціальні обов`язки, за умови, що виробництво теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій здійснюється за допомогою об`єктів, не пристосованих до зміни палива та приєднаних до газотранспортної або газорозподільної системи.
Згідно зі ст.12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.
На виконання п.17 ч.3 ст.4 Закону України "Про ринок природного газу" розроблені Правила постачання природного газу, які регулюють відносини, що виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи (далі - Оператори ГРМ/ГТС).
Пунктом 2 розділу 2 Правил постачання природного газу передбачено, що постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.
Постачальник забезпечує споживача необхідними підтвердженими обсягами природного газу відповідно до умов договору постачання природного газу (п.9 розділу 2 Правил постачання природного газу).
Згідно з п.19 розділу 2 Правил постачання природного газу постачальник зобов`язаний, зокрема, забезпечувати постачання природного газу на умовах, визначених договором постачання природного газу.
Споживач має право, зокрема, на отримання природного газу в обсягах, визначених договором постачання природного газу, за умови дотримання його умов (п. 21 розділу 2 Правил постачання природного газу).
Згідно з приписами статті 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.
Постановою Кабінету Міністрів України № 867 від 19.10.2018 року, яка чинна з 01.11.2018 року та діє до 01.05.2020 року, затверджено Положення "Про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу" (далі - Положення).
Положення визначає обсяг та умови виконання спеціальних обов`язків, що покладаються на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (далі - спеціальні обов`язки), зокрема для забезпечення стабільності, належної якості та доступності природного газу, підтримання належного рівня безпеки його постачання споживачам без загрози першочерговій цілі створення повноцінного ринку природного газу, заснованого на засадах вільної конкуренції з дотриманням принципів пропорційності, прозорості та недискримінації (п. 1 Положення).
Даним Положенням покладаються спеціальні обов`язки на АТ НАК "Нафтогаз України" постачати природний газ на умовах та у порядку, що визначені цим Положенням, виробникам теплової енергії, зокрема, виробникам теплової енергії, які здійснюють виробництво теплової енергії для всіх категорій споживачів (фізичні або юридичні особи, які використовують теплову енергію на підставі договору) (п.3 Положення).
Відповідно до п.11 Положення виробник теплової енергії має право з 01 листопада 2018 року по 01 травня 2020 року придбавати природний газ для всіх категорій використання природного газу у НАК "Нафтогаз України" у разі виконання таких умов:
- укладення виробником теплової енергії договору постачання природного газу з НАК "Нафтогаз України" відповідно до законодавства;
- виконання виробником, на якого станом на 30 вересня 2015 року поширювалася дія статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання" або якому надано в користування (оренду, концесію, управління тощо) цілісний майновий комплекс або індивідуально визначене майно з вироблення теплової енергії, що використовувалися виробником теплової енергії, на якого станом на 30 вересня 2015 року поширювалася дія статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", обов`язку щодо відкриття рахунків із спеціальним режимом використання;
- виконання виробником теплової енергії, що також придбаває природний газ, у тому числі для виробництва електричної енергії, установлених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 20 травня 2015 року № 670 "Про порядок розрахунків за спожитий природний газ виробниками електричної енергії, які використовують природний газ для її виробництва" (Офіційний вісник України, 2015, № 53, ст. 1722) вимог щодо проведення розрахунків з використанням механізму розподілу коштів, що надходять за відпущену електричну енергію на рахунки із спеціальним режимом використання.
Крім того, виробнику теплової енергії необхідно виконувати одну з таких умов:
- досягнення станом на 23 число місяця, що передує місяцю постачання природного газу, рівня розрахунків виробника теплової енергії (без урахування штрафних санкцій) з урахуванням суми нарахованих та неперерахованих пільг і субсидій згідно з Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 2002  року № 256 (Офіційний вісник України, 2002, № 10, ст.482; 2003, №44, ст.2309), за усіма укладеними з НАК "Нафтогаз України" договорами про постачання природного газу (купівлі-продажу, про закупівлю, відступлення права вимоги тощо) не нижче 90 відсотків (у період з 01 грудня 2018 року до 01 квітня 2019 року - не нижче 78 відсотків, а для виробника теплової енергії, управління майном якого здійснює Фонд державного майна і який використовує природний газ для виробництва теплової та електричної енергії, у період з 16 листопада 2018 року до 01 квітня 2019 року - не нижче 60 відсотків); або
- укладення з НАК "Нафтогаз України" договору про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ згідно з типовим договором у рамках реалізації Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" (за наявності відповідної заборгованості) та виконання зазначеного договору; або
- подання виробником теплової енергії до НАК "Нафтогаз України" погодженого НАК "Нафтогаз України" та виконавчим органом відповідної місцевої ради графіка погашення заборгованості (рівними частинами до 01 січня 2021 року щодо всіх договорів з НАК "Нафтогаз України"), складеного на підставі довідки щодо заборгованості, виданої НАК "Нафтогаз України", та виконання такого графіка, а також здійснення поточних розрахунків за використаний природний газ. Наявність графіка погашення заборгованості не змінює порядку розрахунків, установленого між постачальником та виробником теплової енергії у договорах постачання природного газу (купівлі-продажу, про закупівлю, відступлення права вимоги тощо).
Як вбачається із матеріалів справи позивачем станом на початок опалювального сезону 2019/20 дотримано зазначених вище  вимог п.11 Положення щодо укладання з НАК "Нафтогаз України" договорів постачання природного газу, а також надання НАК "Нафтогаз України" графіка погашення заборгованості. Крім того, представник  КП "Обласний інформаційно-технічний центр" у судовому засіданні зазначив, що у позивача перед відповідачем - 2 існує тільки поточна заборгованість, даний факт іншими представниками сторін не заперечувався.  
Таким чином, вказані обставини свідчать про виникнення у АТ НАК "Нафтогаз України" законодавчо встановленого обов`язку постачати природний газ позивачу, як споживачу по укладеним між ними договорами постачання природного газу. При цьому планові обсяги постачання природного газу були визначені сторонами в договорах, які в силу ст. 629 ЦК України є обов`язковими до виконання. 
В апеляційній скарзі скаржник зазначає, що наявність заборгованості у позивача перед другим відповідачем стало підставою направлення повідомлення про припинення (обмеження) газопостачання від 23.01.2020 №23-104-20.
Разом з цим колегія суддів зазначає, що з метою забезпечення своєчасного початку та сталого проходження опалювального сезону 2019/20 року, Розпорядженням КМУ від 29.09.2019 року №921-р “Деякі питання опалювального періоду 2019/2020 року” встановлено:
1.Акціонерному товариству “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України”:
укласти до 15 жовтня 2019 року договори із суб`єктами господарювання, що здійснюють виробництво теплової енергії для надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води населенню та/або виробництва теплової енергії для релігійних організацій, з дотриманням вимог Примірного договору про постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2016 року №357 (Офіційний вісник України, 2016 р., № 46,ст.1666), та принципу недискримінації;
разом з операторами газотранспортних та газорозподільних систем забезпечити протягом опалювального сезону 2019/20 року безперебійне постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії для бюджетних установ, релігійних та інших організацій, для надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води населенню в необхідних обсягах.
укласти договори про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ з теплопостачальними та теплогенеруючими організаціями, - включеними до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії відповідно до Закону України “Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії”.
2. Операторам газорозподільних мереж:
до початку опалювального сезону забезпечити постачання природного газу на джерела теплової енергії теплогенеруючих та теплопостачальних організацій;
заборонити відключення та обмеження енергопостачання об`єктів теплогенеруючих та теплопостачальних організацій від системи розподілу газу в опалювальний сезон нижче технологічного мінімуму споживання природного газу.
Як зазначалось вище, стаття 117 Конституції України, якій кореспондує частина перша статті 49 Закону України "Про Кабінет Міністрів України", визначає обов`язковість актів Кабінету Міністрів України до виконання.
Комунальне підприємство "Обласний інформаційно-технічний центр" як теплогенеруюча, теплотранспортуюча та теплопостачальна організація, відповідно до статуту та ліцензій є суб`єктом господарювання в сфері теплопостачання з особливим статусом природної монополії на ринку постачання теплової енергії в межах мереж, що ним експлуатуються та є об`єктом життєзабезпечення і стратегічного значення в Харківській області, зокрема в м. Куп`янськ; смт. Ківшарівка, сел. Подоли, Глушківка, Лісна стінка, Кіндрашівка, Курилівка, Грушівка, Петрівка, Гусинка, Сеньково, Ягідне Куп`янського району; смт.Чкаловське, смт.Кочеток Чугуївського району; м.Барвінкове; Дергачівському районі.
Пунктом 3.4 статуту визначено, що предметом діяльності позивача - КП "ОІТЦ" є вироблення, транспортування, використання, розподіл та реалізація теплової енергії на базі спалювання всіх видів палива, у тому числі побутових і виробничих відходів, а також використання енергетичних ресурсів незалежно від відомчої належності джерел тепла для забезпечення тепловою енергією абонентів та виробництв, що забезпечують або сприяють їх безперебійному і якісному функціонуванню; надання послуг теплопостачання (вироблення, транспортування, реалізація централізованого опалювання), водопостачання, водовідведення, експлуатації житлового фонду і таке інше.
В опалювальний період 2019/2020 р.р., КП “ОІТЦ”, який технологічно виробляє теплову енергію з газу, не може не брати газ. Процес відбору газу в опалювальний період не припиняється, варіюється тільки обсяг споживання, в залежності від температури повітря на вулиці. Дії з боку Акціонерного товариства “Оператор газорозподільної системи “Харківгаз” та АТ НАК “Нафтогаз України” щодо припинення, обмеження газопостачання на котельнях підприємства КП “ОІТЦ” та їх пломбування, неминуче призводить до припинення подачі тепла та може призвести до руйнування внутрішньо будинкових мереж та мереж теплопостачання, може призвести до надзвичайних ситуацій техногенного характеру та завдати непоправної шкоди мешканцям територіальних громад, селищ, міст Харківської області. Тому відключення котелень КП “ОІТЦ” від газу, припинення (обмеження) постачання газу в опалювальний період неможливо.
За таких обставин, АТ "НАК "Нафтогаз України" наділений спеціальними обов`язками щодо постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, бюджетними установами/організаціями та іншими споживачами, а тому на підставі укладених договорів постачання природного газу та спеціальних підзаконних нормативних актів, якими є Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, Правила постачання природного газу та Розпорядження КМУ від 29.09.2019 року № 921-р, другий відповідач зобов`язаний постачати природний газ КП "Обласний інформаційно-технічний центр", як виробнику теплової енергії для виробництва теплової енергії, у тому числі, шляхом своєчасного підтвердження номінацій (підтвердження обсягів природного газу), і це є обов`язком АТ "НАК "Нафтогаз України", а не правом.
При цьому, з огляду на встановлений спеціальним законодавством у сфері газопостачання механізм постачання природного газу, можливість відбору КП “ОІТЦ” із газотранспортної системи погоджених у відповідних договорах з АТ "НАК "Нафтогаз України" обсягів природного газу перебуває у безпосередній залежності від належного виконання АТ "НАК "Нафтогаз України" своїх зобов`язань з підтвердження обсягів природного газу шляхом своєчасного підтвердження номінацій, та включення КП “ОІТЦ” до Реєстру споживачів Постачальника - є однією з гарантій безперебійного та безперешкодного постачання виробнику теплової енергії природного газу з метою виробництва теплової енергії в опалювальний сезон 2019/2020 р.р. Відповідно, не підтвердження номінацій або виключення КП “ОІТЦ” з Реєстру споживачів АТ "НАК "Нафтогаз України" є неправомірним та унеможливлює безперешкодне отримання КП "Обласний інформаційно-технічний центр" необхідних обсягів природного газу, оскільки у тому числі може мати наслідком обмеження або взагалі припинення надання АТ “Оператор газорозподільної системи “Харківгаз” послуг з розподілу природного газу.
Отже, обсяги природного газу на період лютий та березень 2020 року за Договорами №№3274/1920-ТЕ-32, 3275/1920-БО-32, 3276/1920-КП-32 від 15.11.2019 року, умови яких в силу ст.629 ЦК України є обов`язковими до виконання, є узгодженими та підтвердженими, а тому ненадання номінації (не підтвердження обсягів природного газу) та виключення КП “ОІТЦ” з Реєстру споживачів АТ "НАК "Нафтогаз України" на лютий та березень 2020 року з боку відповідача-2 є неправомірним та безпідставним та не звільняє АТ “Нафтогаз України” від обов`язків постачати природний газ позивачу, тобто позивач має безумовне право на споживання природного газу.
Припинення газопостачання позивачу з боку відповідачів через відсутність КП “ОІТЦ” у реєстрі споживачів жодного постачальника порушує права та зобов`язання позивача забезпечувати виробництво теплової енергії для бюджетних установ, релігійних та інших організацій, надавати послуги з опалення та постачання гарячої води населенню, та, відповідно, ставить під загрозу безперебійне постачання природного газу цілого регіону.
Відповідно до пункту 10 статті 1 Закону України “Про ринок природного газу” КП “ОІТЦ” є захищеним споживачем, тобто підприємством, що здійснює надання важливих суспільних послуг та є виробником теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій за умови, що виробництво теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій здійснюється за допомогою об`єктів, не пристосованих до зміни палива та приєднаних до газотранспортної або газорозподільної системи.
Статтею 6 Закону України “Про теплопостачання” передбачено, що державна політика у сфері теплопостачання базується зокрема на принципах забезпечення захисту прав та інтересів споживачів, забезпечення технологічної безпеки функціонування систем теплопостачання під час припинення газопостачання, підвищення екологічної безпеки систем, теплопостачання та ін.
Згідно зі ст.25 Закону України “Про теплопостачання” теплопостачальні, теплотранспортні і теплогенеруючі організації зобов`язані забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору та стандартів.
Відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги" комунальні послуги надаються споживачу безперебійно.
Постановою Кабінету міністрів України від 13 листопада 2013 року № 886 затверджено Методику визначення технологічного мінімуму споживання природного газу для об`єктів у сфері теплопостачання.
Ця Методика застосовується для визначення мінімального рівня використання природного газу об`єктом у сфері теплопостачання незалежно від форми власності, який забезпечує номінальне функціонування підприємства з метою виробництва теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання.
Відповідно до п.2 Методики метою визначення технологічного мінімуму споживання природного газу для об`єктів у сфері теплопостачання є недопущення виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Із змісту Методики (п.п.3,4) вбачається, що технологічний мінімум повинен забезпечувати постачання газу виробникові теплової енергії у обсязі, який є достатнім для створення температури повітря закладів охорони здоров`я і дошкільних навчальних закладів +20°С; загальноосвітніх закладів і житлових будинків +18°С; температура гарячої води у споживачів становила не нижче +40°С.
Також сприятливими умовами життєдіяльності людини за змістом Закону України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення" вважається такий стан середовища життєдіяльності, при якому відсутній будь-який шкідливий вплив його факторів на здоров`я людини і є можливості для забезпечення нормальних і відновлення порушених функцій організму.
У відповідності до п.1-1 Порядку класифікації надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру за їх рівнями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 року № 368, порушенням нормальних умов життєдіяльності визнається відсутність питного водопостачання, водовідведення, електро-, газо- і теплопостачання (в осінньо-зимовий період) та/або така зміна технічного стану житлового будинку (приміщення), внаслідок якої він став аварійним або не придатним до експлуатації, та/або зміна стану території (об`єкта), внаслідок якої проживання населення і провадження господарської діяльності на території (об`єкті) є неможливим.
Відключення в осінньо-зимовий період від джерел газопостачання КП “ОІТЦ”, яке забезпечує тепловою енергією населення, а також підприємства, установи та організації Харківської області незалежно від форм власності призведе до надзвичайної ситуації техногенного характеру, яка за своїми наслідками може бути визнана надзвичайною ситуацією регіонального або державного рівня (в залежності від обсягу збитків) згідно пунктів 4-9 Порядку класифікації надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру за їх рівнями.
За змістом ст. 13, ст. 16 Конституції України, забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України та забезпечення соціальної спрямованості економіки є обов`язком держави.
Отже, право припинення, обмеження газопостачання (розподілу природного газу), яке надано відповідачу-1 діючим законодавством при наявності певних обставин, може бути реалізовано виключно за умов забезпечення гарантованого захисту прав та інтересів споживачів теплової енергії та послуг з теплопостачання, що у випадку виконання повідомлення Акціонерного товариства “Оператор газорозподільної системи “Харківгаз” про припинення (обмеження) газопостачання № 04 від 28.01.2020 року порушить ці права і інтереси.  
Крім того, господарським судом першої інстанції обґрунтовано враховано також те, що позивач не має правових підстав змінити постачальника природного газу і зобов`язаний здійснювати закупівлю природного газу виключно у відповідача-2.
При цьому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог до  АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз", оскільки відсутнє порушення прав позивача з боку відповідача-1. Отже в цій частині позов не підлягає задоволенню. Виникнення спору у справі пов`язано виключно із поведінкою відповідача-2.    
Стосовно доводів апелянта, що судом першої інстанції застосовано до спірних правовідносин нормативно правовий акт, який не підлягає застосуванню, а саме Розпорядження Кабінету міністрів України від 03.10.2018 року №717-р, яке стосується опалювального сезону 2018/2019 року, колегія суддів зазначає, що посилання місцевого господарського суду в оскаржуваному рішенні на Розпорядження Кабінету міністрів України від 03.10.2018 року №717-р не призвело до неправильного вирішення спору по суті справи.
Судом апеляційної інстанції при прийнятті даної постанови враховано правові висновки викладені у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 21.02.2020 у справі № 922/599/19.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної  інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає висновок місцевого господарського суду про наявність підстав для часткового задоволення позовної заяви обґрунтованим та таким, що відповідає обставинам та матеріалам справи.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв`язку з її юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки колегії суддів, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін.
Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Рішення господарського суду Харківської області від 25.06.2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки її оскарження визначені у статтях 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено  15.10.2020 року.

Головуючий суддя                                                                    В.І. Сіверін

Суддя                                                                                           М.М. Слободін  

Суддя                                                                                           О.І. Терещенко