ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року 
м. Київ

Справа №  902/1414/13 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Колос І.Б. (головуючий), Бенедисюка І.М., Малашенкової Т.М.,
за участю секретаря судового засідання Малихіної О.В.,

представників учасників справи:
позивача - публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк» в особі відділення публічного акціонерного товариства Промінвестбанк в м. Вінниці - Дутковський Б.В. (дов. від 29.09.2020),
відповідача - приватного підприємства «ФЕРІДЕ ПЛАЗА» - Костєлєй К.Л. (дов. від 10.12.2020),
третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватного підприємства «Торгово - універсальна фірма «ФЕРІДЕ» - Луценко Н.О.(дов. від 28.12.2019),
товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько - турецьке підприємство «Торговий дім «Ел -Тур» - не з`явився,
приватного підприємства «Елтекс -1» - не з`явився,
публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк» Костенка Ігоря Івановича - не з`явився,
товариства з обмеженою відповідальністю «Племінний завод «Україна» - не з`явився,
фізичної особи ОСОБА_1 - не з`явився,
приватного підприємства «Іствін» - не з`явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні 
касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк» 
на рішення господарського суду Вінницької області від 06.03.2020 (головуючий суддя Міліціанов Р.В.)
та постанову Північно - західного апеляційного господарського суду від 20.08.2020 (головуючий суддя: Тимошенко О.М., судді: Юрчук М.І., Крейбух О.Г.)
у справі № 902/1414/13
за позовом публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк» в особі відділення публічного акціонерного товариства Промінвестбанк в м. Вінниці (далі - ПАТ Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк» в особі Відділення)
до приватного підприємства «ФЕРІДЕ ПЛАЗА» (далі - ПП «ФЕРІДЕ ПЛАЗА»),
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватне підприємство «Торгово - універсальна фірма «ФЕРІДЕ» (далі - ПП «Торгово - універсальна фірма «ФЕРІДЕ»),
товариство з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько - турецьке підприємство «Торговий дім «Ел -Тур» (далі - ТОВ «Спільне українсько - турецьке підприємство «Торговий дім «Ел -Тур»),
приватне підприємство «Елтекс -1» (далі - ПП «Елтекс -1»),
публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Південкомбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк» Костенка Ігоря Івановича (далі - ПАТ «Комерційний банк «Південкомбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб),
товариство з обмеженою відповідальністю «Племінний завод «Україна» (далі - ТОВ «Племінний завод «Україна»),
фізична особа ОСОБА_1 (далі - фізична особа   ОСОБА_1 ),
приватне підприємство «Іствін» (далі - ПП «Іствін»),
про стягнення заборгованості у розмірі 49   685   375,57 грн. шляхом звернення стягнення на заставне майно.
1.   ІСТОРІЯ СПРАВИ 
Короткий зміст позовних вимог
ПАТ Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк» в особі Відділення звернулося до господарського суду Вінницької області з позовом до ПП «ФЕРІДЕ ПЛАЗА», за участю треті осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ПП «Торгово - універсальна фірма «ФЕРІДЕ», ТОВ «Спільне українсько - турецьке підприємство «Торговий дім «Ел -Тур», ПП «Елтекс -1», ПАТ «Комерційний банк «Південкомбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ТОВ «Племінний завод «Україна», фізичної особи ОСОБА_1 , ПП «Іствін», відповідно до якого просило суд: в рахунок погашення заборгованості ПП «Торгово - універсальна фірма «ФЕРІДЕ» перед Банком в загальній сумі                 49   685   375,57 грн. за кредитними договорами від 06.11.2007  № 06-2.1/1018 та  № 06-2.1/1019 звернути стягнення на нежитлове приміщення літера «А» торгово - офісний комплекс з підвалом, загальною площею 8003,9 кв.м, що знаходиться в першому пусковому комплексі будівлі торгово - офісного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у АДРЕСА_1 (яке належить ПП «ФЕРІДЕ ПЛАЗА») шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження»; встановити початкову ціну продажу предмета іпотеки за його вартістю, визначеною згідно з експертним висновком суб`єкта оціночної діяльності, що буде здійснений в процесі виконавчого провадження з виконання рішення суду.
Згідно з ухвалою господарського суду Вінницької області від 17.10.2013 зі  справи № 902/1414/13 вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони будь - яким особам вчиняти дії, спрямовані на відчуження нежитлового приміщення - літера «А» торгово - офісний комплекс з підвалом у АДРЕСА_1 на користь третіх осіб, до вирішення спору по суті.
Згідно з ухвалою господарського суду Вінницької області від 11.12.2013 зі  справи № 902/1414/13 вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони будь - яким особам вчиняти дії, спрямовані на відчуження нерухомого майна, що знаходиться у АДРЕСА_1 на користь третіх осіб, до вирішення спору по суті; а також шляхом заборони будь - яким особам вчиняти дії, спрямовані на зміну адреси нерухомого майна, що знаходиться у АДРЕСА_2, до вирішення спору по суті.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції 
Справа розглядалася судами неодноразово.
Рішенням господарського суду Вінницької області від 06.03.2020 зі справи                              № 902/1414/13, яке залишено без змін постановою Північно - західного апеляційного господарського суду від 20.08.2020, у задоволенні позову відмовлено повністю; скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалами господарського суду Вінницької області від 17.10.2013 та від 11.12.2013 у справі № 902/1414/13. Стягнуто з позивача на користь відповідача 8   460,00 грн. судових витрат на підготовку експертного висновку. За позивачем залишені понесені ним витрати зі сплати судового збору за подачу позовної заяви у сумі 68   820,00 грн., витрати за подачу апеляційної скарги (у первісному розгляді справи) у сумі 200   970,00 грн., витрати за подачу касаційної скарги (у первісному розгляді справи) у сумі 137   640,00 грн., витрати на підготовку експертних висновків у сумі 50   662,00 грн.
Судові рішення попередніх інстанцій мотивовані, зокрема: відсутністю належних та достовірних доказів, які б підтверджували можливість віднесення належного відповідачу приміщення до об`єкта іпотеки згідно з Іпотечним договором; відсутністю доказів відображення відомостей про обтяження іпотекою  незавершеного будівництва - торгово - офісного комплексу готовністю 75% у Державному реєстрі Іпотек; наявністю обтяження належного відповідачу майна іпотекою ПП «Іствін», у зв`язку з чим, задоволення вимог позивача порушуватиме пріоритетність вимог ПП «Іствін»; недоведеністю позивачем наявності підстав для звернення стягнення на майно в контексті приписів статті 16 Закону України «Про іпотеку» (у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин»); неможливістю звернення стягнення на об`єкт нерухомості, відомості про який відсутні у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно; з посиланням на те, що задоволення таких позовних вимог, які визначені самим позивачем, не зможе забезпечити ефективний спосіб захисту його прав.
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У касаційній скарзі ПАТ Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк» просить скасувати судові рішення попередніх інстанцій, ухвалити нове рішення про задоволення позову. 
2.   АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
В обґрунтування доводів касаційної скарги скаржник посилається на те, що:
- в оскаржуваних судових рішеннях суди застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених: у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.05.2020 у справі № 161/6253/15-ц, в ухвалі Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 520/1185/16-ц, у постанові Верховного Суду України від 06.07.2016 у справі № 6-1213цс16, у постанові Верховного Суду від 19.04.2018 у справі               № 161/3376/17, у постанові Верховного Суду від 04.07.2018 у справі                          № 335/640/15-ц, у постанові Верховного Суду від 12.12.2018 у справі                        № 607/15482/14-ц, у постанові Верховного Суду від 27.03.2018 у справі                    № 921/79/17-г/14, у постанові Верховного Суду від 18.04.2018 у справі                     № 910/4650/17, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі № 643/17966/14-ц (пункт 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, далі - ГПК України);
- в ухваленні судового рішення в суді першої інстанції брав участь суддя, якому Банком було заявлено відвід, підстави якого (відводу) скаржник вважає обґрунтованими (пункт 4 частини другої статті 287, пункт 2 частини першої статті 310 ГПК України);
- суди не дослідили зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 287, пункт 1 частини третьої статті 310 ГПК України).
Доводи інших учасників справи
У відзиві на касаційну скаргу ПП «ФЕРІДЕ ПЛАЗА» просить залишити судові рішення попередніх інстанцій без змін, а касаційну скаргу - без задоволення, зазначаючи, зокрема, про дотримання судами у вирішенні спору норм матеріального та процесуального права.
В усних поясненнях на касаційну скаргу ліквідатор ПП «Торгово - універсальна фірма «ФЕРІДЕ» арбітражний керуючий зазначив, зокрема, про те, що дана справа підлягає розгляду у межах справи № 902/1156/15 про банкрутство ПП «Торгово - універсальна фірма «ФЕРІДЕ». У зв`язку з чим підстави для задоволення касаційної скарги ПАТ Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк» у справі № 902/1414/13 - відсутні, а судові рішення попередніх інстанцій слід залишити без змін.
Розгляд клопотань учасників справи
Згідно з ухвалою Верховного Суду від 26.11.2020 зі справи задоволено клопотання ПП «ФЕРІДЕ ПЛАЗА» про участь у судовому засіданні 03.12.2020 в режимі відеоконференції, проведення якої доручено Вінницькому окружному адміністративному суду.
03.12.2020 розгляд касаційної скарги зі справи відкладався до 10.12.2020, у зв`язку із задоволенням Судом клопотань ПАТ Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк» та ліквідатора ПП «Торгово - універсальна фірма «ФЕРІДЕ» про відкладення розгляду касаційної скарги.
3.   СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
06.11.2007 позивачем (Банк) та ПП «Торгово - універсальна фірма «ФЕРІДЕ» (позичальник) укладений кредитний договір № 06-2.1/1018 про відкриття мультивалютної відновлювальної кредитної лінії, згідно з пунктами 2.1, 2.2 якого, Банк зобов`язався надати позичальнику кредит шляхом відкриття мультивалютної відновлювальної кредитної лінії у сумі, яка не може перевищувати в гривні - 15 000 000 грн. та в доларах США - 1 500 000 доларів США, на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти, встановлені договором. 
Дата остаточного повернення всіх отриманих в межах кредитної лінії сум кредиту - 15.11.2014. Ліміт кредитної лінії зменшується за графіком, наведеним у додатку № 1, який є невід`ємною частиною даного договору. Згідно з умовами договору проценти за користування кредитом нараховуються Банком на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за отриманими коштами та сплачуються позичальником, виходячи із встановленої Банком процентної ставки в розмірі 13,5% річних за користування кредитом, наданим в гривні та в розмірі 11,0% річних за користування кредитом, наданим в доларах США. Проценти нараховуються та сплачуються у тій валюті, в якій надано кредит. Нарахування процентів Банком здійснюється щомісячно в останній робочий день місяця за період з дати першої видачі по останній календарний день місяця, в якому наданий кредит та надані за період з першого по останній календарний день звітного місяця, а також в день остаточного повернення кредиту. Сплата процентів позичальником здійснюється щомісячно, починаючи з 25 числа звітного місяця по останній робочий день звітного місяця протягом звітного місяця. 
Згідно з підпунктом 4.3.4 пункту 4.3 зазначеного договору, Банк має право вимагати від позичальника (незалежно від настання строку остаточного повернення всіх одержаних в межах кредитної лінії сум кредиту) сплати у повному обсязі заборгованості за кредитом та/або плати за кредит, та/або процентів за неправомірне користування кредитом, та/або суму неустойки, у передбачених договором випадках. Зокрема, якщо позичальник не виконав у строк своїх обов`язків з повернення кредиту та/або по сплаті процентів за надання кредиту, та/або сплаті плати за кредит, та/або інші обов`язки зі сплати грошових коштів, а також при порушені позичальником графіку погашення кредиту, вказаного в пункті 2.2 договору. При цьому про необхідність дострокової сплати кредиту, плати за кредит у вказаних вище випадках Банк зобов`язаний письмово попередити позичальника не менше ніж за 10 календарних днів до вчинення необхідних дій з примусового стягнення коштів.
Згідно з пунктами 5.2, 5.3 вказаного кредитного договору, у випадку прострочення позичальником виконання зобов`язання з повернення Банку сум кредиту та/або процентів за надання кредиту, та/або плати за кредитом, та/або процентів за неправомірне користування кредитом, позичальник зобов`язаний сплатити суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення платежу, а також сплатити пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення та нараховується щоденно. 
Разом із кредитним договором № 06-2.1/1018  Банком та позичальником погоджений та підписаний графік погашення (зниження) кредитної заборгованості.
Також Банком та ПП «Торгово - універсальна фірма «ФЕРІДЕ», як позичальником укладений ряд договорів про внесення змін до кредитного договору № 06-2.1/1018.
30.11.2010 Банком та  ПП «Торгово - універсальна фірма «ФЕРІДЕ», як позичальником підписаний договір № 04-2.1/321 (додатковий договір до кредитного договору № 06-2.1/1018), згідно з яким сторони договору: погодили строк остаточного повернення кредиту - 15.11.2019; доповнили кредитний договір підпунктом 4.2.9 пункту 4.2, відповідно до якого позичальник до 20.01.2011 повинен забезпечити передачу ТОВ «Спільне українсько - турецьке підприємство «Торговий дім «Ел -Тур» в іпотеку нерухомості по вул. Хмельницьке шосе, 114/2 (нова адреса: Хмельницьке шосе, 114-В) у м. Вінниці, належне цьому підприємству на праві власності, заставною вартістю 16 641 000 грн., в забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором, а також доповнено договір підпунктом 4.2.10 пункту 4.2, відповідно до якого позичальник повинен забезпечити передачу ТОВ «Спільне українсько - турецьке підприємство «Торговий дім «Ел -Тур»  в заставу обладнання  в кількості 55 одиниць заставною вартістю 4 079 283,62 грн., належне цьому підприємству на праві власності, місце зберігання: вул. Хмельницьке шосе, 114/2 (нова адреса: Хмельницьке шосе, 114-В) у м. Вінниці, в забезпечення виконання зобов`язань позичальника за договором. Згідно з пунктом 5 договору № 04-2.1/321 додаток № 1 до кредитного договору припиняє свою дію з моменту підписання сторонами даного договору про внесення змін, а пунктом 6 договору № 04-2.1/321 врегульовано прострочену заборгованість станом на 30.11.2010 у сумі 3 923 090 грн. та 182 782,21 доларів США шляхом перенесення рахунку простроченої на рахунок строкової, та відмінивши нараховані на суму простроченої заборгованості проценти в сумі 210 914,08 грн. та 9552,08 доларів США. Цим же договором, у зв`язку зі зміною назви Банку, погоджено змінити назву Банку з акціонерного комерційного промислово - інвестиційного банку (закрите акціонерне товариство) на публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк». 
Також судами встановлено, що 06.11.2007 позивачем (Банк) та ПП «Торгово - універсальна фірма «ФЕРІДЕ» (позичальник) укладений кредитний договір                                  № 06-2.1/1019 про відкриття відновлювальної кредитної лінії, за умовами якого Банк зобов`язався надати позичальнику кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії у сумі, яка не може перевищувати 10 000 000 грн., а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти, встановлені договором; дата остаточного повернення всіх отриманих в межах кредитної лінії сум кредиту - 15.11.2014; погашення (зменшення) ліміту кредитної лінії здійснюється згідно з графіком, наведеним у додатку 1, який є невід`ємною частиною цього договору; кредит надається на виробничі потреби. 
Відповідно до пункту 3.2 цього договору проценти за користування кредитом нараховуються Банком на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за отриманими коштами та сплачуються позичальником, виходячи із встановленої Банком процентної ставки в розмірі 13,5% річних. Нарахування процентів здійснюється з дати першої оплати розрахункових документів позичальника з позичкового рахунку по дату повного і остаточного повернення всіх отриманих в межах кредитної лінії коштів; нарахування процентів здійснюється щомісячно, починаючи з 25 числа звітного місця по останній робочий день звітного місяця або протягом звітного місяця. 
Згідно з підпунктом 4.3.4 пункту 4.3 цього договору Банк має право вимагати від позичальника (незалежно від настання строку остаточного повернення всіх одержаних в межах кредитної лінії сум кредиту) сплати у повному обсязі заборгованості за кредитом та/або плати за кредит, та/або процентів за неправомірне користування кредитом, та/або суму неустойки, у передбачених договором випадках. Зокрема, якщо позичальник не виконав у строк своїх обов`язків з повернення кредиту та/або по сплаті процентів за надання кредиту, та/або сплаті плати за кредит, та/або інших обов`язків зі сплати грошових коштів, а також при порушені позичальником графіку погашення кредиту, вказаного в пункті 2.2 цього кредитного договору та невиконанні умов кредитного договору від 06.11.2007 № 06-2.1/1018 про відкриття мультивалютної відновлювальної кредитної лінії. При цьому, про необхідність дострокової сплати кредиту, плати за кредит у вказаних вище випадках, Банк зобов`язаний письмово попередити позичальника не менше ніж за 10 календарних днів до вчинення необхідних дій по примусовому стягненню коштів. 
Згідно з пунктами 5.2, 5.3 цього договору, у випадку прострочення позичальником виконання зобов`язання з повернення Банку сум кредиту та/або процентів за надання кредиту, та/або плати за кредитом, та/або процентів за неправомірне користування кредитом, позичальник зобов`язаний сплатити суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення платежу, а також сплатити пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення та нараховується щоденно. 
Разом з укладенням кредитного договору № 06-2.1/1019 його сторонами підписаний додаток № 1, яким погоджений графік погашення (зниження) кредитної заборгованості.
Також Банком та ПП «Торгово - універсальна фірма «ФЕРІДЕ», як позичальником укладено ряд договорів про внесення змін до кредитного договору № 06-2.1/1019.
30.11.2010 Банком та ПП «Торгово - універсальна фірма «ФЕРІДЕ», як позичальником підписаний договір № 04-2.1/322 (додатковий договір до кредитного договору № 06-2.1/1019), згідно з яким сторони погодили строк остаточного повернення кредиту - 15.11.2019; доповнили кредитний договір підпунктом 4.2.8 пункту 4.2, відповідно до якого позичальник до 20.01.2011 повинен забезпечити передачу ТОВ «Спільне українсько - турецьке підприємство «Торговий дім «Ел -Тур» в іпотеку нерухомості по вул. Хмельницьке шосе, 114/2 (нова адреса: Хмельницьке шосе, 114-В) в м. Вінниці, належне цьому підприємству на праві власності, заставною вартістю                    16 641 000 грн., в забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором № 06-2.1/1019, а також підпунктом 4.2.9 пункту 4.2, відповідно до якого позичальник повинен забезпечити передачу ТОВ «Спільне українсько - турецьке підприємство «Торговий дім «Ел -Тур» в заставу обладнання в кількості 55 одиниць заставною вартістю 4 079 283,62 грн., належне цьому підприємству на праві власності, місце зберігання: вул. Хмельницьке шосе, 114/2 (нова адреса: Хмельницьке шосе, 114-В) у м. Вінниці, в забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором № 06-2.1/1019. Крім того, згідно з пунктом 5 договору № 04-2.1/322, додаток № 1 від 06.11.2007 до кредитного договору № 06-2.1/1019 припиняє свою дію з моменту підписання сторонами даного договору про внесення змін, а пунктом 7 врегульовано прострочену заборгованість станом на 30.11.2010 в сумі 1 154 461,84 грн. шляхом перенесення рахунку простроченої на рахунок строкової, та відмінивши нараховані на суму простроченої заборгованості проценти в сумі 116 029,28 грн. 
06.11.2007 позивачем як іпотекодержателем та ПП «Торгово - універсальна фірма «ФЕРІДЕ» як іпотекодавцем укладений іпотечний договір (далі - Іпотечний договір) в забезпечення виконання позичальником кредитних зобов`язань за кредитними договорами № 06-2.1/1018 та № 06-2.1/1019, а також в забезпечення інших зобов`язань іпотекодавця, що виникають в силу цього договору. У випадку продовження строків виконання зобов`язань за кредитними договорами (шляхом укладення додаткових угод), дія іпотеки, передбаченої цим договором, зберігається до повного виконання кредитних договорів. 
Згідно з пунктом 1.2 Іпотечного договору, його предметом є нерухоме майно: право оренди земельної ділянки, площею 0,1940 га, з них: площею 0,1598 га - для комерційного використання, площею 0,0342 га -  на період будівництва, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, наданої іпотекодавцю згідно з договором оренди земельної ділянки, укладеним 22.08.2005 іпотекодавцем з Вінницькою міською радою, зареєстрованого у Вінницькій регіональній філії ДП «Центр ДЗК», про що вчинений запис у Державному реєстрі земель 28.10.2005 за № 040500100229, з розташованим на ній незавершеним будівництвом торгово - офісним комплексом, права власності на який підтверджується дозволом № 001/А на виконання будівельних робіт, що виданий 03.01.2006 Вінницькою міською інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю, відповідно до узгодженої документації та АПЗ № 5 від 14.01.2005, згідно довідки-характеристики, виданої КП «Вінницьке обласне бюро технічної інвентаризації» 11.10.2007 за № 14154, готовність якого становить 75%. Вартість предмета іпотеки за згодою сторін Іпотечного договору визначена у сумі 16 071 722 грн. 
Відповідно до підпункту 4.1.12 пункту 4.1 цього договору після завершення будівництва торгово - офісного центру, що передається в іпотеку, оформлення та реєстрації права власності на нього, іпотекодавець зобов`язується внести відповідні зміни до Іпотечного договору.
Згідно з пунктом 5.1 Іпотечного договору  іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізації у випадку, якщо в момент настання строку виконання іпотекодавцем зобов`язань за кредитними договорами вони не були виконані повністю, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлені відповідно до кредитних договорів строки сум кредиту, та/або при несплаті або частковій несплаті у передбачені кредитними договорами строки сум відсотків за користування кредитом (у тому числі, відсотків за неправомірне користування кредитом), комісійної винагороди, та/або при несплаті або частковій несплаті у строки сум неустойки (пені, штрафу), що передбачені кредитними договорами. 
Пунктом 5.2 цього договору встановлено, що звернення стягнення на предмет іпотеки може відбуватися будь-яким шляхом: позасудове врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки (продаж іпотекодержателем предмета іпотеки від свого імені; продаж предмета іпотеки іпотекодавцем; прийняття предмета іпотеки у власність іпотекодержателем; шляхом продажу предмета іпотеки на біржі), безпосереднього звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису або до господарського суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізацію. 
Обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації  іпотекодержателем в порядку, встановленому законом (пункт 1.6 Іпотечного договору).
До Державного реєстру Іпотек внесені відомості щодо поширення іпотеки на право оренди земельної ділянки, площею 0,1940 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. Відомості про обтяження іпотекою незавершеного будівництва - торгово-офісного комплексу готовністю 75% у Державному реєстрі Іпотек відсутні. 
Також судами встановлено, що 06.11.2007, з метою забезпечення кредитних договорів № 06-2.1/1018 та № 06-2.1/1019, Банком та фізичною особою                     ОСОБА_1 , як поручителем укладений договір поруки № 06-3.3/1021, за умовами якого поручитель, у випадку невиконання та/або прострочення виконання позичальником зобов`язань за кредитними договорами № 06-2.1/1018, № 06-2.1/1019 зобов`язується сплатити суми, передбачені кредитними договорами. Сторонами вказаного договору неодноразово вносилися зміни до нього, зокрема, з метою встановлення нових ставок відсотків річних та погодження нового строку остаточного повернення кредитних коштів - 15.11.2019.
Аналогічні договори поруки у забезпечення виконання кредитних договорів                      № 06-2.1/1018 та № 06-2.1/1019 укладені Банком з іншими поручителями, а саме: ТОВ «Спільне українсько - турецьке підприємство «Торговий дім «Ел -Тур» (договір поруки № 06-3.3/1022), спільним українсько-турецьким сільськогосподарським підприємством «Ел-Тур» (договір поруки № 06-3.3/1023), ПП «Елтекс -1» (договір поруки № 06-3.3/1024), до яких у подальшому також вносилися відповідні зміни.
Судами встановлено, що в період користування кредитними коштами                                          ПП «Торгово - універсальна фірма «ФЕРІДЕ» звернулося до Банка із заявою від 26.01.2009 № 5 про перегляд заставної вартості майна, переданого в іпотеку. Відповідно до змісту вказаного листа повідомлялося, що торгово-офісний комплекс «Феріде Плаза» введено в експлуатацію згідно з Актом державної комісії, зареєстрованим в Бюро технічної інвентаризації, та останній розпочав своє функціонування. Станом на час укладення Іпотечного договору вартість предмета іпотеки (незавершене будівництво готовністю 75%) була визначена в розмір 16 071 722 грн., що є меншим від балансової вартості завершеного будівництва, а із врахуванням обладнання та оснащення є суттєва різниця із загальною балансовою вартістю цілісного майнового комплексу торгово-офісного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». У зв`язку з наведеним, ПП «Торгово - універсальна фірма «ФЕРІДЕ» просило переглянути вартість заставного майна, переданого в іпотеку за Іпотечним договором.
Разом з цим, 01.04.2009 Банк звернувся до ПП «Торгово - універсальна фірма «ФЕРІДЕ» з листом № 04-12/269 про виконання зобов`язання за Іпотечним договором щодо внесення змін до нього після завершення будівництва торгово - офісного комплексу та отримання документів, що засвідчують право власності на цей об`єкт. З огляду на зазначене, позивач просив до 10.04.2009 підготувати документи, необхідні для внесення змін до Іпотечного договору. Також Банк повідомив ПП «Торгово - універсальна фірма «ФЕРІДЕ» про те, що лише у разі надання всіх необхідних документів для внесення змін до Іпотечного договору, буде розглянуто звернення останнього щодо вивільнення з іпотеки майна поручителів.
Крім того, листом від 09.04.2009 № 04-12/264 Банк повідомив ПП «Торгово - універсальна фірма «ФЕРІДЕ» про задоволення кредитним комітетом філії звернення про вивільнення з іпотеки майна поручителів та підготовки необхідних документів для відправки до Головного кредитного комітету Банку.
Листом від 13.05.2009 № 04-12/429 Банк повідомив ПП «Торгово - універсальна фірма «ФЕРІДЕ» про залишення без розгляду звернення щодо вивільнення майна, переданого в іпотеку поручителями, повідомивши про необхідність в строк до 20.05.2009 вирішити питання про внесення змін до Іпотечного договору та про можливість дострокового погашення кредиту, у разі ігнорування вимог Банку.
У свою чергу, листом від 21.05.2009 № 47 ПП «Торгово - універсальна фірма «ФЕРІДЕ» повідомило Банк про те, що будівництво торгово-офісного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не завершено в повному обсязі, а саме, на стадії завершення будівництва знаходиться чотирьохповерхова частина під офісні та торгові приміщення. Після введення в експлуатацію всього комплексу, підприємство одразу ж надасть документи для внесення змін до Іпотечного договору.
У зв`язку з неналежним виконанням ПП «Торгово - універсальна фірма «ФЕРІДЕ»  зобов`язань за кредитними договорами, Банк звернувся до позичальника та поручителів: ОСОБА_1 , ТОВ «Спільне українсько - турецьке підприємство «Торговий дім «Ел -Тур», спільного українсько-турецького сільськогосподарського підприємства «Ел-Тур», ПП «Елтекс -1» з вимогами про дострокове погашення кредиту та заборгованості за кредитними договорами, які залишені останніми без реагування.
Згідно із судовими рішеннями у справах № 4/152/2011/5003 та                                                     № 6/151/2011/5003 задоволені позовні вимоги Банка до поручителів ТОВ «Спільне українсько - турецьке підприємство «Торговий дім «Ел -Тур» та ПП «Елтекс -1» про стягнення з останніх солідарно сум заборгованостей за кредитними договорами. Докази виконання зазначених судових рішень відсутні. 
Відповідно до висновку експерта від 13.08.2015 № 21/6/2014 за результатами проведення судово-економічної експертизи (призначеної згідно з ухвалою господарського суду Вінницької області від 14.10.2014 у справі): Банк на умовах кредитних договорів надав позичальнику - ПП «Торгово - універсальна фірма «ФЕРІДЕ»  кредитні кошти в сумі 15 000 000 грн. та 1 334 819,35 доларів США (за договором № 06-2.1/1018) та 10 739 409, 84 грн. (за договором № 06-2.1/1019). За період користування кредитом ПП «Торгово - універсальна фірма «ФЕРІДЕ» здійснило часткове повернення кредитних коштів та часткову сплату відсотків за користування кредитними коштами і станом на 21.08.2013 документально підтверджується заборгованість позичальника перед Банком в загальній сумі     48 436 962, 98 грн.: 21 783 943, 19 грн. за договором № 06-2.1/1018 ( виданим в гривні), в сумі  1 681 945, 38 доларів США за договором  № 06-2.1/1018 ( виданим в доларах США) та в сумі 11 960 994,71 коп. за договором № 06-2.1/1019.
Крім того, ухвалою місцевого господарського суду від 14.10.2014 також призначено судову будівельну-технічну експертизу, проведення якої було доручено Вінницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.
За результатами будівельно-технічної експертизи складений висновок від 24.07.2015 № 1851/14-21, згідно з яким на підставі проведеного дослідження, враховуючи наявні матеріали та результати, отримані під час натурного обстеження встановлено, що при прямому порівнянні ідентифікаційних ознак, що характеризують будівлю - готельно -розважальний комплекс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 та об`єкт нерухомості, який переданий в іпотеку Банку за Іпотечним договором, встановлено повну їх відмінність. Але враховуючи, що експерт не мав можливості досліджувати предмет іпотеки станом на час укладення договору іпотеки (2007 рік), а також недостатність опису предмета іпотеки, наведеного в Іпотечному договорі для його ідентифікації (статті 16, 18 Закону України «Про іпотеку») встановити, чи є готельно - розважальний комплекс « ІНФОРМАЦІЯ_1 », загальною площею 8145,3 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_2 до введення його в експлуатацію та поділу, саме тим об`єктом нерухомості, який переданий в іпотеку Банку за Іпотечним договором  та визначений як: «розташоване на земельній ділянці площею 0,1940 га за адресою: АДРЕСА_1 незавершене будівництво торгово - офісного комплексу, готовність якого становить 75%», не видається за можливе; на підставі проведеного дослідження, враховуючи наявні матеріали та результати, отримані під час натурного обстеження встановлено, що при прямому порівнянні ідентифікаційних ознак, які характеризують об`єкт незавершеного будівництва торгово-офісного комплексу (II черга) по АДРЕСА_1 та об`єкт нерухомості, який переданий в іпотеку Банку, встановлено їх часткову тотожність. Але враховуючи, що експерт не мав можливості досліджувати предмет іпотеки станом на час укладення Іпотечного договору, а також недостатність опису предмета іпотеки, наведеного в Іпотечному договорі для його ідентифікації, встановити чи є об`єкт незавершеного будівництва торгово - офісного комплексу (II черга), який знаходиться на земельній ділянці, площею 0,1430 га та розташований за адресою: АДРЕСА_1, саме тим об`єктом нерухомості, який переданий в іпотеку Банку за Іпотечним договором та визначений як: «розташоване на земельній ділянці площею 0,1940 га за адресою: АДРЕСА_1 незавершене будівництво торгово - офісного комплексу, готовність якого становить 75%», не видається за можливе; на підставі проведеного дослідження, враховуючи наявні матеріали, результати, отримані під час натурного обстеження, встановлено ринкову вартість нежитлової будівлі - готельно -розважального комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », із загальною площею приміщень 8145,3 кв.м, розташованої по АДРЕСА_1, яка в цінах, сформованих станом на час проведення дослідження, складає 6 989 726, 29 у.о., що еквівалентно сумі 153 883 682 грн.; на підставі проведеного дослідження, враховуючи наявні матеріали, результати, отримані під час натурного обстеження, встановлено ринкову вартість об`єкта незавершеного будівництва - торгово-офісного комплексу (II черга), розташованого на земельній ділянці площею 0,1430 га в АДРЕСА_1 яка в цінах, сформованих станом на час проведення дослідження складе 4 624 655 грн.; виходячи зі змісту питань встановлено, що об`єктом дослідження є ретроспективний аналіз подій та документів, які відбулися та оформлені (передані) під час укладення Іпотечного договору між Банком та ПП «Торгово - універсальна фірма «ФЕРІДЕ». Але враховуючи, що експерт не мав можливості бути присутнім при укладанні Іпотечного договору, надати відповіді на дані питання не видається за можливе.
Згідно з ухвалою суду апеляційної інстанції від 22.01.2016 (у первісному розгляді справи) призначено повторну судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, за результатом якої експертами складено висновок додаткової комісійної судової будівельно - технічної та оціночно - будівельної експертизи від 30.05.2018 № 10283/10284/16-42. Згідно з висновком вказаної експертизи: готельно - розважальний центр «Феріде Плаза», загальною площею 8 145,3 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_2, до введення його в експлуатацію та поділу, та об`єкт незавершеного будівництва торгово-офісного комплексу (другий пусковий-комплекс), що знаходиться на земельній ділянці площею 0,1430 га, та розташований за адресою: АДРЕСА_1, являються саме тим об`єктом нерухомості, який переданий в іпотеку Банку за Іпотечним договором, та визначений як: «розташоване на земельній ділянці площею 0,1940 га за адресою:  АДРЕСА_1 незавершене будівництво торгово-офісного комплексу, готовність якого становить 75%»; ринкова (дійсна) вартість готельно - розважального центру «Феріде Плаза», загальною площею 8 145,3 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 станом на момент проведення експертизи, становить 143 544 000 грн. без ПДВ; ринкова (дійсна) вартість об`єкта незавершеного будівництва - торгово - офісного комплексу (другий пусковий комплекс), що знаходиться на земельній ділянці площею 0,1430 га та розташований за адресою: АДРЕСА_1, станом на момент проведення експертизи становить 16 051 200 грн. без ПДВ; відповідно до змісту Іпотечного договору в іпотеку передано право оренди земельної ділянки, площею 0,1940 га, з них: площею 0,1598 га - для комерційного використання, площею 0,0342 га - на період будівництва, розташованої за адресою, АДРЕСА_1, наданої іпотекодавцю згідно з договором оренди земельної ділянки, укладеним 22.08.2005 іпотекодавцем з Вінницькою міською радою, зареєстрованого у Вінницькій регіональній філії ДП «Центр ДЗК», про що вчинений запис у Державному реєстрі земель 28.10.2005 № 040500100229, з розташованим на ній незавершеним будівництвом - торгово - офісним комплексом, право власності на який підтверджується дозволом № 001/А на виконання будівельних робіт, виданого 03.01.2006 Вінницькою міською інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю, відповідно до узгодженої документації та АПЗ за № 5 від 14.01.2005, згідно довідки-характеристики, виданої КП «Вінницьке обласне бюро технічної інвентаризації» 11.10.2007 за № 14154, готовність якого становить 75%; об`єкт, який існує на момент розгляду даної справи в суді (готельно - розважальний центр «Феріде Плаза», загальною площею 8 145,3 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_2, окрім деяких невідповідностей, загалом відповідає проектній документації на будівництво об`єкта, який передавався в іпотеку Банку за Іпотечним договором та визначений як: «розташоване на земельній ділянці площею 0,1940 га за адресою: АДРЕСА_1 незавершене будівництво торгово - офісного комплексу, готовність якого становить 75%».
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.06.2018 у справі № 902/1414/13 призначено повторну судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Івано-Франківському науково-дослідному експертно - криміналістичному центру МВС України, за результатом якої складено висновок від 19.11.2018 № 4.4-96/18. Згідно з висновком вказаної експертизи: встановлено істотні розбіжності між ідентифікаційними ознаками та суттєві відмінності за родовими ознаками об`єктів досліджень: готельно - розважальний комплекс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » загальною площею 8145,3 кв.м, розташований за адресою:  АДРЕСА_2 до введення його в експлуатацію і поділу, та об`єктом нерухомості, який переданий в іпотеку Банку за Іпотечним договором, який визначений як «розташоване на земельній ділянці площею 0,1940 га за адресою: АДРЕСА_1 незавершене будівництво торгово - офісного комплексу, готовність якого становить 75%», тому надати відповідь на запитання «чи є готельно - розважальний комплекс « ІНФОРМАЦІЯ_1 », загальною площею 8145,3 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_2 до введення його в експлуатацію і поділу саме тим об`єктом нерухомості, який переданий в іпотеку Банку за Іпотечним договором та визначений як «розташоване на земельній ділянці площею 0,1940 га за адресою: АДРЕСА_1 незавершене будівництво торгово - офісного комплексу, готовність якого становить 75%», в категоричній формі не видається за можливе; встановлено істотні розбіжності між ідентифікаційними ознаками та суттєві відмінності за родовими ознаками об`єктів досліджень: об`єкт незавершеного будівництва торгово-офісного комплексу (ІІ черга), який знаходиться на земельній ділянці площею 0,1430 га та розташований за адресою: АДРЕСА_1, та об`єкт нерухомості, який переданий в іпотеку Банку за Іпотечним договором і визначений як «розташоване на земельній ділянці площею 0,1940 га за адресою: АДРЕСА_1 незавершене будівництво торгово-офісного комплексу, готовність якого становить 75%», тому надати відповідь на запитання «чи є об`єкт незавершеного будівництва торгово-офісного комплексу (II черга), який знаходиться на земельній ділянці площею 0,1430 га та розташований за адресою: АДРЕСА_1, саме тим об`єктом нерухомості, який переданий в іпотеку Банку згідно з Іпотечним договором та визначений як «розташоване на земельній ділянці площею 0,1940 га за адресою: АДРЕСА_1 незавершене будівництво торгово - офісного комплексу, готовність якого становить 75%», в категоричній формі не видається за можливе. Крім того, на момент підписання Іпотечного договору будівництво торгово-офісного комплексу (II черга) не передбачалося; ринкова вартість готельно - розважального комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », загальною площею 8145,3 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_2, станом на дату проведення огляду (16.10.2018) складає 142 396 000 грн. (без ПДВ); ринкова вартість об`єкта незавершеного будівництва - торгово - офісного комплексу (II черга), що знаходиться на земельній ділянці площею 0,1430 га та розташований за адресою: АДРЕСА_1, станом на час проведення огляду (16.10.2018), складає 14 750 064 грн. (без ПДВ); враховуючи, що у відповідь на клопотання експерта не надано додаткові матеріали, експерт не мав можливості досліджувати предмет іпотеки станом на час укладення Іпотечного договору, а також, враховуючи недостатність опису предмета іпотеки, наведеного в Іпотечному договорі для його ідентифікації, надати відповідь на дане питання не видається за можливе.
Судами також встановлено, що згідно з рішенням виконкому Вінницької міської ради від 26.11.2004 № 2357 оформлено право приватної власності ПП «Торгово - універсальна фірма «ФЕРІДЕ» на магазин з прибудовою по АДРЕСА_1 що складається з приміщення літери «А» - І поверх - пр. № 1:№ 1-№7 - 160,1 кв.м; пр.№ 2: № 1-№ 10 - 223,2 кв.м, всього по літері «А» - 383,3 кв.м, а також оформлено право користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 відповідно до чинного законодавства. 
На підставі вказаного рішення виконкомом Вінницької міської ради 07.12.2004 видане ПП «Торгово - універсальна фірма «ФЕРІДЕ» свідоцтво № 297 на право власності на магазин. 
На підставі заяви генерального директора ПП «Торгово - універсальна фірма «ФЕРІДЕ» від 23.12.2008 № 333, КП «Вінницьке міське БТІ» було припинено право власності на знесену 06.07.2007 будівлю магазину з прибудовою по АДРЕСА_1
Рішенням виконкому Вінницької міської ради від 22.12.2004 № 988 ПП «Торгово - універсальна фірма «ФЕРІДЕ» надано дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 орієнтовною площею 0,1400 га, а також оформлено та видано дозвіл від 12.01.2005 № 04-3-10-151 на складання проекту відведення земельної ділянки. 
ПП «Торгово - універсальна фірма «ФЕРІДЕ» 03.01.2006 отримано дозвіл                            № 001/А на виконання будівельних робіт щодо спорудження торгово - офісного комплексу по АДРЕСА_1 зі строком дії до 01.12.2007, на продовження якого 29.12.2007 видано дозвіл № 347/А зі строком дії до 01.12.2008.
12.06.2007 об`єкт незавершеного будівництва: торгово - офісний комплекс готовністю 53% та право оренди земельної ділянки, площею 0,1940 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 передано в іпотеку АКІБ «Укрсиббанк».
На підставі Акта державної комісії прийнято в експлуатацію перший пусковий комплекс будівництва торгово-офісного комплексу по АДРЕСА_1 загальною площею 8 021,0 кв.м, що затверджено рішенням виконкому Вінницької міської ради від 19.11.2008 № 2820 та доручено КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» підготувати документи для оформлення права власності.
ПП «Торгово - універсальна фірма «ФЕРІДЕ» отримано свідоцтво про право власності від 27.11.2008 № 1016 на приміщення: торгово - офісний комплекс з підвалом по АДРЕСА_1, загальною площею 8 021,0 кв.м.
Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 26.08.2011 у справі                 № 2/3515/11 визнано право власності на перший пусковий комплекс торгово - офісного комплексу по АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 . Право власності зареєстроване у реєстрі 26.12.2011.
Крім того 18.10.2011 ОСОБА_2 прийнято рішення про створення ПП «ФЕРІДЕ ПЛАЗА». 
За рішенням засновника від 20.02.2012 № 4 згідно з актом приймання-передачі передано як внесок до статутного капіталу підприємства майно - торгово - офісний комплекс з підвалом загальною площею 8 003,9 кв.м по АДРЕСА_1 у  м. Вінниці.
Виконавчим комітетом Вінницької міської ради на підставі рішення виконкому від 15.03.2012 № 605 видано ПП «ФЕРІДЕ ПЛАЗА» свідоцтво про право власності на нежитлову будівлю в цілому, розташовану по АДРЕСА_1 на праві приватної власності, яка складається з літери «А» - торгово - офісний комплекс, загальною площею 8021,0 кв.м. 
Рішенням державного реєстратора КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» від 27.03.2012 № 3432 проведено державну реєстрацію за ПП «ФЕРІДЕ ПЛАЗА» права власності в цілому на нежитлову будівлю торгово - офісного комплексу, розташованого по АДРЕСА_1, про що видано витяг від 27.03.2012 за № 33625661. 
Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 01.11.2012 № 2709 затверджено акт від 25.10.2012 про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта: реконструйованого ПП «ФЕРІДЕ ПЛАЗА» торгово - офісного комплексу в готельно - розважальний центр по АДРЕСА_1. 
06.12.2012 Виконкомом Вінницької міської ради на підставі рішення від 06.12.2012  № 3059 видано ПП «ФЕРІДЕ ПЛАЗА» свідоцтво про право приватної власності на нежитлову будівлю в цілому по АДРЕСА_1, що складається з літери «А» - готельно - розважальний центр, про що 14.12.2012 зроблено запис в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно та видано відповідний витяг.
У подальшому ПП «ФЕРІДЕ ПЛАЗА» звернулося до КП «Вінницьке міське БТІ» із заявою № 325 про проведення розподілу однієї садиби на дві, яка розташована по АДРЕСА_1. 
21.12.2012 КП «Вінницьке міське БТІ» складений висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна: готельно - розважального центру з підвалом літ. «А», яке належить ПП «ФЕРІДЕ ПЛАЗА» на праві приватної власності.
Виконкомом Вінницької міської ради на підставі рішення від 27.12.2012 № 3328 видано ПП «ФЕРІДЕ ПЛАЗА» свідоцтво про право власності на нежитлову будівлі в цілому по АДРЕСА_2 яка складається з готельно - розважального центру літ. «А». Про реєстрацію даного права власності за ПП «ФЕРІДЕ ПЛАЗА» зроблено запис в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, про що видано витяг від 28.12.2012 за № 37051122. 
Нерухоме майно, належне ПП «ФЕРІДЕ ПЛАЗА» передано за іпотечними договорами від 10.07.2013 в іпотеку публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Південкомбанк» у забезпечення виконання зобов`язань за договором від 10.07.2013 № 177К-21 про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії, укладеного з ТОВ «Племінний завод «Україна».
Згодом належне ПП «ФЕРІДЕ ПЛАЗА» нерухоме майно обтяжено іпотекою ПП «Іствін», якому передане право вимоги за кредитними договорами від публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк» та на підставі договору від 29.01.2016 про відступлення прав за іпотечними договорами.
Згідно з відмітками в інвентаризаційній справі відбувався почерговий перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (торгово - офісний комплекс з підвалом загальною площею 8 003,9 кв.м по АДРЕСА_1) від ПП «Торгово - універсальна фірма «ФЕРІДЕ» до ОСОБА_2 , у подальшому - до ПП «ФЕРІДЕ ПЛАЗА», припинення права власності останнього, в зв`язку з поділом.
Зміна адреси майна пов`язана з тим, що КП «Вінницьке міське БТІ» складено висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна: готельно - розважального центру з підвалом літ. «А».
23.11.2012 ПП «ФЕРІДЕ ПЛАЗА» подано декларацію про початок будівельних робіт торгово - офісного комплексу (другий пусковий комплекс) по АДРЕСА_1 площею 4454,00 кв.м.
На підставі рішення Виконкому Вінницької міської ради від 27.12.2012 № 3328, за ПП «ФЕРІДЕ ПЛАЗА» зареєстроване право власності на нежитлову будівлю в цілому по АДРЕСА_2 яка складається з готельно - розважального центру літ. «А».
Станом на час звернення з відповідним позовом до суду на земельній ділянці по вул. Пирогова у м. Вінниці (яка була розподілена на кілька земельних ділянок з присвоєнням окремих кадастрових номерів) розміщені два об`єкти нерухомого майна, а саме: 
- готельно - розважальний центр «Феріде Плаза», загальною площею 8 145,3 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 
- об`єкт незавершеного будівництва торгово - офісного комплексу (другий пусковий комплекс), що знаходиться на земельній ділянці площею 0,1430 га, розташований за адресою: АДРЕСА_1
У позові позивач просив суд: у рахунок погашення заборгованості ПП                            «Торгово - універсальна фірма «ФЕРІДЕ» за кредитними договорами  № 06-2.1/1018 та № 06-2.1/1019 звернути стягнення саме на нежитлове приміщення: літера «А» - торгово-офісний комплекс з підвалом, загальною площею 8003,9 кв.м., що знаходяться у першому пусковому комплексі будівлі торгово-офісного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у АДРЕСА_1  шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження».
4.   ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Джерела права. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій
Причиною виникнення спору зі справи стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для звернення стягнення (в рахунок погашення заборгованості ПП «Торгово - універсальна фірма «ФЕРІДЕ» перед Банком за кредитними договорами) на нежитлове приміщення літера «А» торгово - офісний комплекс з підвалом, загальною площею 8003,9 кв.м, що знаходиться в першому пусковому комплексі будівлі торгово - офісного комплексу «ФЕРІДЕ» у м. Вінниці по АДРЕСА_1 (яке належить ПП «ФЕРІДЕ ПЛАЗА») шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з визначенням початкової ціни продажу предмета іпотеки за його вартістю, визначеною згідно з експертним висновком суб`єкта оціночної діяльності, що буде здійснений в процесі виконавчого провадження з виконання рішення суду.
Причиною касаційного перегляду стало питання правомірності відмови судами у задоволенні позовних вимог Банка.
Судові акти попередніх інстанцій про відмову в позові, мотивовані, зокрема: відсутністю доказів, які б підтверджували можливість віднесення належного відповідачу приміщення до об`єкта іпотеки; відсутністю доказів відображення відомостей про обтяження іпотекою  незавершеного будівництва - торгово - офісного комплексу готовністю 75% у Державному реєстрі Іпотек; наявністю обтяження належного відповідачу майна іпотекою ПП «Іствін», у зв`язку з чим, задоволення вимог позивача порушуватиме пріоритетність вимог ПП «Іствін»; недоведеністю позивачем наявності підстав для звернення стягнення на майно в контексті приписів статті 16 Закону України «Про іпотеку» (у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин»); неможливістю звернення стягнення на об`єкт нерухомості, відомості про який відсутні у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно; з посиланням на те, що задоволення таких позовних вимог, які визначені самим позивачем, не зможе забезпечити ефективний спосіб захисту його прав.
Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Згідно зі статтею 4 названого Закону обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. У разі недотримання цієї умови іпотечний договір є дійсним, але вимога іпотекодержателя не набуває пріоритету відносно зареєстрованих прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно. 
Статтею 6 Закону України «Про іпотеку» унормовано: якщо в іпотеку передається земельна ділянка, на якій розташовані будівлі (споруди), які належать іпотекодавцю на праві власності, така земельна ділянка підлягає передачі в іпотеку разом з будівлями (спорудами), на якій вони розташовані. Після звернення стягнення на передану в іпотеку земельну ділянку, на якій розташовані будівлі (споруди), що належать іншій, ніж іпотекодавець, особі, новий власник земельної ділянки зобов`язаний надати власнику будівлі (споруди) такі ж умови користування земельною ділянкою, які мав іпотекодавець. Об`єкти незавершеного будівництва, розташовані на переданій в іпотеку земельній ділянці, вважаються предметом іпотеки, незалежно від того, хто є власником об`єкта незавершеного будівництва. 
Згідно зі статтею 16 названого Закону передача в іпотеку об`єктів незавершеного будівництва здійснюється шляхом передачі в іпотеку прав на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт незавершеного будівництва. Обтяження об`єкта незавершеного будівництва іпотекою підлягає державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Після завершення будівництва будівля (споруда), житловий будинок або житлова квартира залишається предметом іпотеки відповідно до іпотечного договору. У разі передачі в іпотеку об`єкта незавершеного будівництва забудовником і звернення стягнення на завершену будівлю (споруду) іпотека не поширюється на ту її частину, яка виділена в натурі і була придбана будь-якою особою (покупцем) на підставі цивільно-правового договору шляхом повної сплати її вартості до моменту прийняття рішення про звернення стягнення, якщо інше не встановлено договором з покупцем. Після звернення стягнення до нового власника завершеної будівлі (споруди) або об`єкта незавершеного будівництва переходять визначені договором права і обов`язки забудовника щодо третіх осіб-покупців. 
Як унормовано приписами статті 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. 
Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» унормовано, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. 
За доводами касаційної скарги ПАТ Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк» посилається, зокрема, на те, що в оскаржуваних судових рішеннях суди застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених: у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.05.2020 у справі № 161/6253/15-ц, в ухвалі Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 520/1185/16-ц, у постанові Верховного Суду України від 06.07.2016 у справі № 6-1213цс16, у постанові Верховного Суду від 19.04.2018 у справі № 161/3376/17, у постанові Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 335/640/15-ц, у постанові Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 607/15482/14-ц, у постанові Верховного Суду від 27.03.2018 у справі № 921/79/17-г/14, у постанові Верховного Суду від 18.04.2018 у справі № 910/4650/17, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі № 643/17966/14-ц (пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України).
Скаржник також зазначає про те, що в ухваленні судового рішення в суді першої інстанції брав участь суддя, якому Банком було заявлено відвід, підстави якого (відводу) скаржник вважає обґрунтованими (пункт 4 частини другої статті 287, пункт 2 частини першої статті 310 ГПК України); крім того, посилається на те, що суди не дослідили зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 287, пункт 1 частини третьої статті 310 ГПК України).
Відповідно до частини другої статті 287 ГПК України (у редакції, чинній з 08.02.2020) підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.
Відповідно до частини третьої статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо:
1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу; або
2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або
3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або
4) суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.
Суд зазначає, що можливість касаційного провадження у справах залежить виключно від доводів та вимог касаційної скарги, які наведені скаржником і стали підставою для відкриття касаційного провадження.
При цьому тягар доказування наявності підстав для касаційного оскарження, передбачених, зокрема, пунктами 1 та 4 частини другої статті 287 ГПК України (що визначено самим скаржником у касаційній скарзі), покладається на скаржника. 
Дослідивши доводи касаційної скарги і матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття касаційного провадження у справі        № 902/1414/13 (в частині підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України) на підставі пункту 5 частини першої статті 296 ГПК України, з огляду на таке.
Так, згідно з пунктом 5 частини першої статті 296 ГПК України (у редакції, чинній з 08.02.2020) суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.
Зазначена норма процесуального права спрямована на формування усталеної судової практики вирішення господарських спорів, що виникають з подібних правовідносин, а її застосування судом касаційної інстанції свідчитиме про дотримання принципу правової визначеності.
Верховний Суд зазначає, що подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06.09.2017 у справі № 910/3040/16.
При цьому, під судовими рішеннями у справах зі спорів, що виникли з подібних правовідносин, слід розуміти, зокрема, такі, де аналогічними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин. З`ясування подібності правовідносин у рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається з урахуванням обставин кожної конкретної справи.
Щодо визначення подібності правовідносин Верховний Суд звертається до правової позиції, викладеної у мотивувальних частинах постанов Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2018 у справі № 305/1180/15-ц (абзац 18), від 19.06.2018 у справі № 922/2383/16 (пункт 5.5), від 12.12.2018 у справі                      № 2-3007/11(абзац 20), від 16.01.2019 у справі № 757/31606/15-ц (абзац 18).
Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в ухвалі від 27.03.2020 у справі № 910/4450/19 зазначила, що подібність правовідносин в іншій аналогічній справі визначається за такими критеріями: суб`єктний склад сторін спору, зміст правовідносин (права та обов`язки сторін спору) та об`єкт (предмет).
Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.05.2020 у справі                                        № 161/6253/15-ц, на яку посилається скаржник, зазначено про те, що відповідно до вимог статті 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі, в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою, оскільки у момент передачі майна в іпотеку іпотекодавець не був її власником. Іпотека залишається дійсною незалежно від зміни власника майна. У справі № 161/6253/15-ц судом встановлено, що всі обов`язки іпотекодавця перейшли до відповідача у наведеній справі у момент переходу до нього права власності на предмет іпотеки і при цьому не має значення, чи був він обізнаний з тим, що вказане майно обтяжене.
Водночас у справі, яка розглядається, з огляду на предмет та підстави поданого позову, а також те, що позивач у межах вирішення цього спору доводив завершення будівництва об`єкта іпотеки, а не здійснення його реконструкції чи самочинного будівництва, до предмета доказування входили, зокрема, обставини щодо завершення будівництва торгово - офісного комплексу, який був предметом Іпотечного договору, оформлення та реєстрації ПП «Торгово - універсальна фірма «ФЕРІДЕ» права власності на об`єкт, який було передано в іпотеку, обставини переходу права власності на такий об`єкт до відповідача у справі. За результатом судового розгляду, зокрема, встановлено, що докази, які б підтверджували можливість віднесення належного відповідачу приміщення до об`єкта іпотеки, відсутні; а також, що позивачем не доведено наявності підстав для звернення стягнення на майно в контексті приписів статті 16 Закону України «Про іпотеку» (у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин»). 
Отже, постанова Верховного Суду у справі № 161/6253/15-ц ухвалена за іншої фактично-доказової бази (обставин справи та зібраних у ній доказів), ніж у справі, що розглядається, тобто справа № 161/6253/15-ц і справа № 902/1414/13 є відмінними за істотними правовими ознаками.
Скаржник посилається також на ухвалу Верховного Суду від 11.12.2019 у справі                       № 520/1185/16-ц, згідно з якою вказану справу було передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду. 
Так, в ухвалі від 11.12.2019 зі справи № 520/1185/16-ц Касаційний цивільний суд, вважаючи за необхідне відступити від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 02.10.2019 у справі № 317/2966/13-ц, зазначив, зокрема, про те, що згідно з частиною четвертою статті 6 Закону України «Про іпотеку», якщо будівля (споруда), яка передається в іпотеку, розташована на земельній ділянці, яка належить іпотекодавцю на праві власності, така будівля (споруда) підлягає переданню в іпотеку разом із земельною ділянкою, на якій вона розташована. Якщо ця земельна ділянка належить іншій особі та була передана іпотекодавцю в оренду (користування), після звернення стягнення на будівлі (споруди) їх новий власник набуває права і обов`язки, які мав іпотекодавець за правочином, котрим установлено умови оренди цієї земельної ділянки (користування нею). Крім того, відповідно до частини шостої статті 6 Закону України «Про іпотеку» об`єкти незавершеного будівництва, розташовані на переданій в іпотеку земельній ділянці, вважаються предметом іпотеки, незалежно від того, хто є власником об`єкта незавершеного будівництва. Положеннями вищевказаної статті передбачені умови передачі земельної ділянки в іпотеку, тобто у разі здійснення будівництва на земельній ділянці, переданій в іпотеку, об`єкт незавершеного будівництва вважається предметом іпотеки, що є своєрідною гарантією захисту прав іпотекодержателя у разі порушення іпотекодавцем умов основного договору. Таким чином, у разі передачі в іпотеку земельної ділянки іпотека також поширюється на розташовані на ній будівлі (споруди) та об`єкти незавершеного будівництва, незалежно від того, хто є власником. У контексті наведеного скаржник зазначає, що Іпотечний договір є дійсним, а вимоги інших іпотекодержателів не набувають пріоритету перед позивачем.
Проте, посилаючись на ухвалу Верховного Суду від 11.12.2019 у справі                                               № 520/1185/16-ц і викладені у ній мотиви, як на «висновок Верховного Суду щодо застосування норм права», скаржник не враховує того, що згідно з такою ухвалою вказану справу було передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, що не означає остаточного вирішення відповідної справи, а, отже, й остаточного формування правового висновку Верховного Суду у такій справі та в судовому рішенні з неї (при цьому ухвалою Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 16.03.2020 касаційне провадження у справі № 520/1185/16-ц було зупинене). 
Водночас відповідно до частини четвертої статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах  Верховного Суду.
Згідно з частиною шостою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. 
Тобто йдеться про врахування судами висновків щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду, враховуючи статус Верховного Суду як найвищого суду у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. Близька за змістом права позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.11.2020 зі справи № 904/3173/19.
У касаційній скарзі скаржник також посилається на постанову Верховного Суду України у справі № 6-1213цс16 та на постанови Верховного Суду у справах                                   № 161/3376/17, № 335/640/15-ц, № 607/15482/14-ц, № 921/79/17-г/14,                                          № 910/4650/17 і викладену у них позицію, згідно з якою новоствореним об`єктом нерухомості вважається виключно об`єкт, створений без прив`язок до іншого, вже існуючого нерухомого майна, без використання його складових структурних елементів. Тобто, не є новоствореним об`єктом нерухомого майна вже існуючий об`єкт нерухомості зі зміненими зовнішніми та внутрішніми параметрами (реконструкція). У постанові зі справи № 921/79/17-г/4, зокрема, зазначено, що іпотека поширюється і на те майно, площа якого збільшилася у результаті самочинного будівництва.
Водночас скаржник залишає поза увагою те, що у справі № 902/1414/13, з огляду на предмет та підстави поданого позову, а також те, що позивач у межах вирішення цього спору доводив завершення будівництва об`єкта іпотеки, а не здійснення його реконструкції чи самочинного будівництва (враховуючи реєстрацію права власності на нерухоме майно), встановлювалися, насамперед, обставини щодо завершення будівництва торгово - офісного комплексу, який був предметом Іпотечного договору, оформлення та реєстрації ПП «Торгово - універсальна фірма «ФЕРІДЕ» права власності на об`єкт, який було передано в іпотеку, обставини переходу права власності на такий об`єкт до відповідача у справі.
Отже, висновки щодо застосування норми права, які викладені у постановах Верховного Суду, та на які посилався скаржник у касаційній скарзі, стосуються правовідносин, які не є подібними з правовідносинами у справі № 902/1414/13.
Також, з посиланням на обрання позивачем ефективного способу захисту порушеного права, скаржник посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі № 643/17966/14-ц та викладений у ній висновок про те, що враховуючи суть іпотеки та зміст правових механізмів забезпечення прав усіх сторін спірних правовідносин, ефективним відновленням прав кредитора є застосування передбаченої угодою сторін процедури звернення стягнення на іпотечне майно як однієї з умов надання (отримання) кредиту.
Водночас скаржник не враховує того, що у судових рішеннях попередній інстанцій у справі № 902/1414/13 не йшлося про те, що звернення стягнення на іпотечне майно не є ефективним способам захисту порушених прав іпотекодержателя, у випадку невиконання боржником своїх зобов`язань, виконання яких були забезпечені іпотекою, а йшлося виключно про те, що з огляду на предмет позову, який самостійно визначений позивачем, актуальні відомості про зареєстроване право власності на нерухоме майно у АДРЕСА_2 за відповідачем (яке є відміннім від зазначеного у позовній заяві), звернення стягнення на об`єкт нерухомості, відомості про який відсутні у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, не зможе забезпечити ефективний спосіб захисту прав позивача.
Посилання скаржника на те, що Банк позбавлений можливості захистити своє порушене право та інтерес через зміни в об`єкті іпотеки, що передавалися в забезпечення виконання кредитних договорів, Суд відхиляє, оскільки, як встановлено судами попередніх інстанцій, станом на час звернення Банка з позовом до суду на земельній ділянці по вул. Пирогова в м. Вінниці були розміщені два об`єкти нерухомого майна, у той час як позивач на власний розсуд визначив предмет позову (об`єкт, щодо якого пред`явлений позов), з яким й звернувся до суду.
Відповідно до приписів статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
За таких обставин, доводи скаржника про неврахування судами попередніх судових інстанцій у розгляді справи відповідних висновків Верховного Суду є безпідставними, оскільки висновки щодо застосування норм права, які викладені у таких постановах Верховного Суду стосуються правовідносин, які не є подібними з правовідносинами у справі  № 902/1414/13.
Водночас згідно з приписами статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно ж до приписів частин першої та другої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Скаржник також зазначає про те, що підставою оскарження судових рішень попередніх інстанцій є те, що суди попередніх інстанцій не дослідили зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 287, пункт 1 частини третьої статті 310 ГПК України).
Так, відповідно до пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.
Отже, умовою для застосування пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України є висновок про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу. Проте у цій справі заявлена скаржником підстава для касаційного оскарження судових рішень попередніх інстанцій з посиланням на пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України, є необґрунтованою.
За доводами касаційної скарги в ухваленні судового рішення в суді першої інстанції брав участь суддя, якому Банком було заявлено відвід, підстави якого (відводу) скаржник вважає обґрунтованими (пункт 4 частини другої статті 287, пункт 2 частини першої статті 310 ГПК України).
Так, відповідно до пункту 2 частини першої статті 310 ГПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави його відводу обґрунтованими, якщо касаційну скаргу обґрунтовано такою підставою.
Під час розгляду справи судом першої інстанції позивачем було заявлено відвід судді Міліціанову Р.В. у справі № 902/1414/13.
Заява Банка про відвід судді мотивована, зокрема, з посиланням на наявність обставин, що, на думку заявника, свідчать про необ`єктивність та упередженість судді Міліціанова Р.В., зокрема з огляду на розгляд справи у відсутності всіх учасників судового процесу та порушення права на участь у ньому, оскільки, як зазначав позивач, ухвалою господарського суду Вінницької області від 10.10.2019 було призначено судове засідання (підготовче судове засідання) на 15.10.2019 о 16:00 год. шляхом проведення відеоконференцзв`язку, відповідальним за проведення якого визначено Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська. За твердженнями заявника, прибувши завчасно до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, представнику позивача Яценку Є.О. уповноваженим працівником даного суду було повідомлено, що в межах Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська не заброньовано проведення відеоконференцзв`язку із господарським судом Вінницької області у справі № 902/1414/13, у зв`язку з чим жодне засідання проводитися не буде. В подальшому, як вказує позивач, йому стало відомо, що 15.10.2019 господарським судом Вінницької області було закрито підготовче провадження у справі № 902/1414/13 та призначено справу до судового розгляду по суті. Таким чином, на думку позивача, суддя Міліціанов Р.В. порушив процесуальне право на участь в судовому засіданні 15.10.2019 представника позивача. Також, обґрунтовуючи заяву про відвід, позивач посилався на те, що позовні вимоги у справі № 902/1414/13 пов`язані із вимогами у справі № 902/388/18 про звернення стягнення на предмет іпотеки та, у свою чергу, обставини та підстави обґрунтування позовних вимог у справі № 902/388/18 в частині були встановлені під час розгляду судами справи № 902/1414/13. При цьому, ухвалою господарського суду Вінницької області від 01.10.2019 відмовлено у задоволенні клопотання Банка про об`єднання в одне провадження справ № 902/1414/13 та № 902/388/18, з посиланням, зокрема, на те, що позивач не позбавлений можливості здійснювати захист своїх прав у інший спосіб, зокрема шляхом надання доказів у межах справи № 902/388/18. Позивач зазначав також й про те, що у провадженні господарського суду Вінницької області перебуває справа № 902/1156/15 про банкрутство ПП «Торгово - універсальна фірма «ФЕРІДЕ» (третьої особи у справі), яка передана на новий розгляд до господарського суду Вінницької області саме в частині затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу та закриття провадження у справі. Зважаючи на те, що ухвалою суду 15.10.2019 відмовлено позивачу у задоволенні заяви про зупинення провадження у справі  № 902/1414/13 до вирішення питання щодо виявлення та повернення майна, яке було предметом Іпотечного договору у ліквідаційну масу боржника у справі про банкрутство № 902/1156/15, на думку позивача, вказані обставини є достатніми в розумінні приписів статей 35, 36 ГПК України для відводу судді Міліціанова Р.В. від розгляду справи               № 902/1414/13.
Верховний Суд вважає, що підстави вважати обґрунтованим заявлений Банком відвід судді Міліціанову Р.В. від розгляду справи № 902/1414/13, відсутні. При цьому Верховний Суд у повній мірі погоджується з мотивами відмови у задоволенні такого відводу, що викладені в ухвалі господарського суду Вінницької області від 21.10.2019 зі справи № 902/1414/13, які (мотиви) є достатніми та обґрунтованими. 
Так, суддя, здійснюючи правосуддя, самостійно, на власний розсуд визначає, які саме процесуальні дії слід вчинити, з урахуванням з конкретних обставин справи, ступеня підготовки матеріалів самими сторонами, у тому числі, й розглядає заявлені сторонами клопотання та заяви. Прийняття суддею певних процесуальних рішень, зокрема, щодо призначення скарги до розгляду, відкладення розгляду заяв чи витребування доказів не свідчить про необ`єктивне та/або упереджене ставлення судді до однієї із сторін чи надання переваг окремим учасникам процесу, а є формою реалізації суддею своїх повноважень в господарському судочинстві та не свідчать про непослідовність судді у розгляді справи.
Незгода сторін з прийнятими суддею процесуальними рішеннями під час розгляду справи, може бути предметом розгляду апеляційної чи касаційної скарг на такі рішення, водночас не є підставою для відводу судді від розгляду справи.
Стосовно доводу ліквідатора ПП «Торгово - універсальна фірма «ФЕРІДЕ» про те, що дана справа підлягає розгляду у межах справи № 902/1156/15 про банкрутство ПП «Торгово - універсальна фірма «ФЕРІДЕ», то Верховний Суд зазначає про те, що третя особа з касаційною скаргою на судові рішення попередніх інстанцій у справі   № 902/1414/13 не зверталася; у касаційній скарзі ПАТ Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк» такий довід відсутній, у той час як в силу приписів статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Водночас Суд також зазначає, що питання стосовно передачі справи для розгляду в межах справи про банкрутство ПП «Торгово - універсальна фірма «ФЕРІДЕ» було розглянуто та вирішено судами з наданням вичерпної відповіді та мотивування у судових рішеннях попередніх інстанцій.
Верховний Суд у прийнятті цієї постанови керується принципом res judicata, базове тлумачення якого вміщено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 03.12.2003 у справі «Рябих проти Росії», від 09.11.2004 у справі «Науменко проти України», від 18.11.2004 у справі «Праведная проти Росії», від 19.02.2009 у справі «Христов проти України», від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України», в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду не може здійснюватись лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, а повноваження судів вищого рівня з перегляду (у тому числі касаційного) мають здійснюватися виключно для виправлення судових помилок і недоліків. Відхід від res judicate можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини, наявності яких у цій справі скаржник не зазначив й не обґрунтував.    
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
Зважаючи на те, що наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, не знайшла свого підтвердження після відкриття касаційного провадження, Суд відповідно до пункту 5 частини першої статті 296 ГПК України дійшов висновку про необхідність закриття касаційного провадження у зазначеній частині.
Відповідно до частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Наявності визначених законом підстав для скасування або зміни судових актів попередніх інстанцій скаржником не доведено.
Враховуючи межі перегляду справи в касаційній інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України, Верховний Суд дійшов висновку, що доводи, викладені у касаційній скарзі з посиланням на приписи пункту 4 частини другої статті 287 та статті 310 ГПК України не отримали свого підтвердження під час касаційного провадження, у зв`язку з чим підстави для скасування судових рішень попередніх інстанцій - відсутні.
Судові витрати
Понесені у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на ПАТ Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк», оскільки касаційне провадження у справі № 902/1414/13 в частині підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України підлягає закриттю, а в частині підстави, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України, - касаційна скарга залишається без задоволення.
Керуючись статтями 129, 296, 300, 308, 309, 315 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
Закрити касаційне провадження у справі № 902/1414/13 за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк» в частині підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.
Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк» в частині підстави, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, залишити без задоволення.
Рішення господарського суду Вінницької області від 06.03.2020 та постанову Північно - західного апеляційного господарського суду від 20.08.2020 зі справи                        № 902/1414/13 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                 І.   Колос

Суддя                                                                                І.   Бенедисюк 

Суддя                                                                                       Т. Малашенкова