Номер провадження: 22-ц/813/2300/20 
Номер справи місцевого суду: 501/919/19
Головуючий у першій інстанції Петрюченко М. І.
Доповідач Князюк О. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2020 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого Князюка О. В.,
суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А. П.,
за участю секретаря – Бикової К.А., 
учасники справи:
представник апелянта - ОСОБА_1 ,
представник позивача - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_3 на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 03.04.2019 року про забезпечення позову, по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Державного реєстратора Манюта Сергія Васильовича, Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг», ОСОБА_3 , публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про визнання договорів недійсними та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, -

ОПИСОВА ЧАСТИНА

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Державного реєстратора Манюта Сергія Васильовича, Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг», ОСОБА_3 , Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання договорів недійсними та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
Також ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, згідно якої просить суд:
- накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 88,8 кв.м.;
- встановити заборону вчиняти будь-які дії з вселення до квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 88,8 кв.м., будь яких осіб;
- встановити заборону вчиняти будь-які дії направлені на виселення із квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 88,8 кв.м., ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1 ).
Заяву мотивовано тим, що 20.07.2011 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Астра-Банк» було укладено Кредитний договір № 150104037436020, відповідно до якого він (позивач) отримав кредит у розмірі 400 000,00 гривень строком до 20.07.2016 року. В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між позивачем та ПАТ «Астра-Банк» укладено Іпотечний договір від 20.07.2011 року, відповідно до умов якого Позивач передав в іпотеку Банку належну йому на праві власності квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 88,8 кв.м.
Позивач вказав в заяві, що він дізнався, що право вимоги ПАТ «Астра-Банк» за кредитним договором № 150104037436020 від 20.07.2011 року та договором іпотеки від 20.07.2011 року було відступлено Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк». За рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 12886564 від 07.05.2014 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу, Ковальчука Сергія Петровича, ПАТ «Дельта Банк» став іпотекодержателем квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач стверджує в заяві, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек (довідка додається), він дізнався, що за рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №12886564 від 07.05.2014 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу, Ковальчука Сергія Петровича, права вимоги ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором № 150104037436020 від 20.07.2011 року та договором іпотеки від 20.07.2011 року було відступлено ОСОБА_3 .
Також з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заявник дізнався, що за рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 46091724 від 22.03.2019 року, прийняте державним реєстратором Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг», ОСОБА_5 (далі за текстом Відповідач 1), право власності на належну йому квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , перейшло до Відповідача 2.
Заявник вважає, що державну реєстрацію права власності на квартиру за ОСОБА_3 було проведено за відсутністю застереження в Іпотечному договорі, а також без укладення окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя, у зв`язку з чим Позивач вважає таку реєстрацію незаконною.
Тому, позивач звернувся до суду з позовом та вказує в заяві, що оскільки ОСОБА_3 незаконним шляхом зареєструвала за собою право власності на належне Позивачеві нерухоме майно, та в подальшому може розпоряджатись квартирою на власний розсуд (продати, здати в оренду, тощо), він змушений звернутись до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру, а також заборони вчинення будь-яких дій щодо вселення будь-яких інших осіб до квартири та виселення з неї самого позивача, порушує право на житло, недоторканість житла, тощо.
Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 03.04.2019 року заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову було задоволено, постановлено:
Накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 88,8 кв.м.
Встановити заборону вчиняти будь-які дії з вселення до квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 88,8 кв.м., будь яких осіб.
Встановити заборону вчиняти будь-які дії направлені на виселення із квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 88,8 кв.м., ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1 ).
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, апеляційну скаргу подала ОСОБА_3 , де із посиланням на порушення судом першої інстанції норм процесуального права ставиться питання про її скасування.
При цьому апелянт посилається на те, що всупереч вимогам ст. 151 ЦПК України позивачем в заяві про забезпечення позову не зазначено причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, обґрунтування необхідності вжиття забезпечення позову та не надано жодного доказу на підтвердження своїх вимог.
Апелянт вказує, що всупереч вимогам законодавства, суд першої інстанції не пересвідчився чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову та не зважив на повну відсутність будь-яких доказів, які б свідчили про умисні дії апелянта щодо майна. 
Зазначає, що вимоги позивача до ОСОБА_3 носять безпідставний характер, оскільки спростовуються документами і доказами наданими самим позивачем до позову.
У судовому засіданні представник апелянта - ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала, просила суд її задовольнити.
Представник позивача - ОСОБА_2 просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Суд, приймаючи ухвалу про забезпечення позову виходив з того, що є підстави для такого забезпечення, оскільки між сторонами дійсно наявний спір майнового характеру.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.
Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Згідно із пунктом 2 частини першої та частиною третьою статті 150 ЦПК України позов може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.
При оцінці зазначеної співмірності, слід ураховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів їхній меті.
Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.
Обгрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.
Як вбачається із матеріалів справи, 20.07.2011 року між ОСОБА_4 та Публічним акціонерним товариством «Астра-Банк» було укладено Іпотечний договір, відповідно до умов якого ОСОБА_4 передав в іпотеку Банку належну йому на праві власності квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 88,8 кв.м.
Відповідно до договору відступлення прав вимоги за іпотечним договором від 29.05.2018 року ОСОБА_3 набула право вимоги за іпотечним договором №б/н від 20.07.2011 року, що укладений між Публічним акціонерним товариством «Астра-Банк» та ОСОБА_4 .
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер: 46091724 від 22.03.2019 року), прийняте державним реєстратором Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг», ОСОБА_5 обтяження погашено щодо об`єкту нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_2 .
З врахуванням вищенаведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що між сторонами виник спір майнового характеру.
Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на недоведеність заявником ризиків невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення його позову, оскільки підставою для забезпечення позову є не докази, які підтверджують ризики невиконання рішення суду, а обґрунтоване припущення позивача, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів, за захистом яких має намір звернутися позивач.
Колегія суддів вважає, що зазначені доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на нормах діючого законодавства та матеріалах справи і ґрунтуються на припущеннях. У той час, як забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника). Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. (висновок Верховного Суду, постанова №6-846цс16 від 17.10.2018 року).
Доводи апелянта в скарзі не спростовують обґрунтованих висновків суду про наявність підстав для забезпечення позову, оскільки між сторонами виник спір та існує загроза утруднення виконання можливого рішення суду. Крім того, колегія суддів вважає, що обрані заходи є цілком співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки між сторонами дійсно існує спір про визнання договорів недійсними та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА
Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.1-4,  381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Одеського апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_3 – залишити без задоволення. 
Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 03.04.2019 року про забезпечення позову, по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Державного реєстратора Манюта Сергія Васильовича, Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг», ОСОБА_3 , публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про визнання договорів недійсними та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 19 жовтня 2020 року.

Головуючий:                                                                                О. В. Князюк
Судді:                                                                  А. П. Заїкін
О.М. Таварткіладзе