Ухвала   
 
13 листопада 2020 року
м. Київ
 
справа № 208/8913/15-ц
провадження № 61-11420ск20 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Дундар І. О. розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 19 вересня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 червня 2020 рокуу справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягення боргу за договором позики,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 31 липня 2020 року подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 19 вересня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 червня 2020 року. 
Ухвалою Верховного Суду від 20 серпня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, ухвалою Верховного Суду від 08 жовтня 2020 року ОСОБА_1 продовжено строк на усунення недоліків, а саме для надання права звернутися до суду із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження та навести підстави для поновлення строку, надавши відповідні докази та вказати підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) і надати уточнену касаційну скаргу та її копії відповідно до кількості учасників справи.
На виконання ухвали Верховного Суду від 20 серпня 2020 року особою, яка подала касаційну скаргу, надано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження. Заява мотивована тим, що повний текст постанови ним отримано 07 липня 2020 року після повторного звернення до суду апеляційної інстанції. На підтвердження вказаних обставин надано довідку Дніпровського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року № 04,7-14/469/2020 про отримання оскаржуваної постанови 09 липня 2020 року представником ОСОБА_3 , про що свідчить особистий підпис в журналі видачі копії судових рішень.
Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року). 
Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що строк на касаційне оскарження пропущений із поважних причин. Тому суд, на підставі статті 390 ЦПК України, поновлює його.
Разом з тим, ухвала Верховного Суду від 20 серпня 2020 року виконана не у повному обсязі, а саме: не зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав), не обґрунтовано неправильне застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, не надано уточнену касаційну скаргу та її копії відповідно до кількості учасників справи.
Відповідно до частини першої статті 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. У частині другій статті 127 ЦПК України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Аналіз заяви ОСОБА_1 свідчить про наявність підстав для продовження строку на усунення недоліків, оскільки ухвала Верховного Суду від 20 серпня 2020 року виконана не в повному обсязі. Тому суд, на підставі частини другої статті 127 ЦПК України, продовжує його.
Керуючись статтями 120, 127, 260, 393 ЦПК України (у редакції, чинній на день подачі касаційної скарги),
УХВАЛИВ:
Поновити  ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 19 вересня 2019 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 24 червня 2020 року.
Продовжити  ОСОБА_1 строк на усунення недоліків касаційної скарги до 21 грудня 2020 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                        І. О. Дундар