Постанова
Іменем України                                   
 
16 грудня 2020 року
м. Київ
 
справа № 748/122/20
 
провадження № 61-9785св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого – Луспеника Д. Д.,
суддів: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Черняк Ю. В., 
 
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 , 
представник позивача – ОСОБА_2 ,
відповідач – військова частина НОМЕР_1 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 24 лютого 2020 року у складі судді Хоменко Л. В. 
та постанову Чернігівського апеляційного суду від 02 червня 2020 року 
у складі колегії суддів: Бечка Є. М., Євстафієва О. К., Іванової Г. П.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.     Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У січні 2020 року  ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до військової частини НОМЕР_1 про поновлення на квартирному обліку при звільненні з військової служби.
Позовна заява мотивована тим, що його, головного старшину військової частини НОМЕР_1 , відповідно до частини шостої статті 26 з урахуванням підпункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», було звільнено з військової служби у відставку за закінченням контракту та з 24 вересня 2019 року виключено зі списків військової служби. 
Зазначав, що в січні 2020 року йому стало відомо про те, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19 грудня 2019 року № 2295 його було неправомірно знято з квартирної черги для отримання житла 
в смт Гончарівському Чернігівського району Чернігівської області. 
Вказував, що він є учасником бойових дій, має стаж військової служби 
22 роки та був зарахований на квартирний облік у загальній черзі на отримання житлового приміщення з 01 вересня 2005 року, отримує пенсію за вислугу років, проте оскаржуваними рішеннями його було неправомірно знято з квартирного обліку.
Ураховуючи зазначене,  ОСОБА_1 просив суд:
– визнати незаконним та скасувати рішення об`єднаної житлової комісії військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , оформлене протоколом від 11 грудня 2019 року № 8, про зняття його з обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов 
в смт Гончарівському Чернігівського району Чернігівської області;
– визнати незаконним та скасувати пункт № 3, абзац № 5 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19 грудня 2019 року № 2295 «Про затвердження рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 », відповідно до якого його зі складом сім`ї 4 (чотири) особи було знято 
з квартирної черги для отримання житла в смт Гончарівському Чернігівського району Чернігівської області;
– зобов`язати військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про поновлення його зі складом сім`ї 4 (чотири) особи на квартирний облік військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов у смт Гончарівське Чернігівського району Чернігівської області, в загальній та першочерговій чергах за тим же номером у списку, станом на 11 грудня 2019 року зі збереженням часу перебування на обліку – з 01 вересня 2005 року в загальній черзі та 
з 30 квітня 2015 року в списках першочергової черги як учасника бойових дій.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області 
від 24 лютого 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано незаконним та скасовано рішення об`єднаної житлової комісії військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , оформлене протоколом від 11 грудня 2019 року № 8, про зняття ОСОБА_1 з обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов у смт Гончарівське Чернігівського районну Чернігівської області.
Визнано незаконним та скасовано пункт № 3, абзац № 5 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19 грудня 2019 року № 2295 «Про затвердження рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 », відповідно до якого його зі складом сім`ї 4 (чотири) особи було знято 
з квартирної черги для отримання житла в смт Гончарівському Чернігівського району Чернігівської області.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про поновлення ОСОБА_1 зі складом сім`ї 4 (чотири) особи на квартирному обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов у смт Гончарівське Чернігівського району Чернігівської області в загальній та першочерговій чергах за тим же номером у списку станом на 11 грудня 2019 року зі збереженням часу перебування на обліку з 01 вересня 2005 року в загальній черзі та 
з 30 квітня 2015 року у списку першочергового забезпечення житлом як учасника бойових дій. Стягнуто з військової частини НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у сумі 2 522,40 грн. 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що на час звільнення 
з військової служби ОСОБА_1 мав стаж військової служби 
понад 20 років та був зарахований на квартирний облік до списку першочергового забезпечення житлом як учасник бойових дій, отримує пенсію за вислугу років, тому відсутні підстави для зняття його 
з квартирного обліку на підставі пункту 1 розділу 6 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, оскільки цим пунктом не врегульовано питання зняття військовослужбовців з квартирного обліку, тому право 
ОСОБА_1 підлягає поновленню.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції 
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 02 червня 2020 року апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишено без задоволення, 
а рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 24 лютого 2020 року – без змін.
Стягнуто з військової частини НОМЕР_1 у дохід держави судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 3 783,60 грн.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, щосуд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що рішення об`єднаної житлової комісії від 11 грудня 2019 року та наказ командира військової частини 
НОМЕР_1 від 05 червня 2019 року № 852 «Про затвердження рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 » про зняття з квартирного обліку старшого прапорщика ОСОБА_1 є незаконними та такими, що підлягають скасуванню.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У касаційній скарзі, поданій у липні 2020 року до Верховного Суду, 
військова частина НОМЕР_1 , посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 28 вересня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі. 
У жовтні 2020 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 08 грудня 2020 року справу призначено до судового розгляду.
 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не врахували того, що старший прапорщик ОСОБА_1 звільнений 
із військової служби у запас за пунктом «а» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку 
із закінченням строку контракту), що позбавляє його права залишатися на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_1 , оскільки підставою для звільнення в запас було закінчення контракту, а не вік, стан здоров`я або скорочення штатів чи проведення інших організаційний заходів.
Зазначає, що касаційне оскарження справи № 748/122/20 має значнийсуспільний інтерес та виняткове значення для військової частини НОМЕР_1 ,оскільки стосується не лише позивача, а й інших військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , які в подальшому будуть звільнені з лав Збройних Сил України. 
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: застосування норм права без урахування висновку у подібних правовідносинах, викладеного 
у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду 
від 25 вересня 2019 року у справі № 127/18942/16-ц (провадження 
№ 61-22038св18), у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 31 січня 2020 року у справі № 620/1491/19, (провадження № К/9901/26896/19), від 20 травня 2020 року у справі 
№ 620/2755/19 (провадження № К/9901/5935/20).

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу 
У листопаді 2020 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу військової частини № НОМЕР_3 , у якому зазначає, що касаційна скарга необґрунтована та не підлягає задоволенню.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Відповідно до витягу з протоколу № 7 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 01 вересня 2005 року, яким прийнято рішення про зарахування на квартирний облік з 01 вересня 2005 року старшого прапорщика ОСОБА_1 зі складом сім`ї: дружина – ОСОБА_3 , 1980 року народження, син – ОСОБА_4 , 2000 року народження, 
з включенням в книгу обліку осіб, які перебувають в черзі на одержання жилих приміщень в житловій комісії військової частини НОМЕР_1 за № 147 на підставі підпункту 1 пункту 13 Правил обліку громадян, пункт 1 статті 34 ЖК УРСР (а.с. 16).
Згідно з витягом з протоколу № 3 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 29 березня 2007 року, старшому прапорщику 
ОСОБА_1 20 квітня 2007 року було видано ордер № 198 на службове житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , без зняття 
з квартирного обліку (а.с. 21–22).
Відповідно до довідки про перевірку житлових умов від 08 листопада 
2007 року за висновком житлової комісії військової частини НОМЕР_1 під час перевірки житлових умов військовослужбовця ОСОБА_1 за адресою: 
АДРЕСА_2 , зараховано на квартирний облік у загальну чергу для покращення житлових умов (а.с. 15).
Протоколом № 8 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 
від 28 жовтня 2010 року було прийнято рішення про внесення змін до квартирної справи старшого прапорщика ОСОБА_1 у зв`язку 
з народженням дочки та зараховано в загальну чергу зі складом сім`ї: дружина – ОСОБА_3 , 1980 року народження, дочка – ОСОБА_5 , 2010 року народження, син – ОСОБА_4 , 2000 року народження, 
з включенням в книгу обліку осіб, які перебувають у черзі на одержання жилих приміщень у житловій комісії військової частини НОМЕР_1 , за № 138 на підставі наказу Міністерства оборони України від 06 жовтня 2006 року 
№ 577 (а.с. 26).
ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення (а.с. 8).
Відповідно до витягу з протоколу № 6 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 30 квітня 2015 року внесено зміни з ув`язку з отриманням посвідчення учасника бойових дій та старшого прапорщика ОСОБА_1 включено до списку першочергового забезпечення житлом з 30 квітня 
2015 року, на підставі пункту 14 статті 12 ЖК УРСР (а.с. 30).
ОСОБА_6 разом з родиною участі у приватизації житла на території Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області не брали (а.с. 21–23).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 24 вересня 2019 року 
№ 235 старшого прапорщика ОСОБА_1 , головного старшину військової частини НОМЕР_1 було звільнено з військової служби на підставі підпункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із закінченням строку контракту) у запас з правом носіння військової форми одягу. Направлено для зарахування на військовий облік до 
ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зараховано до військового оперативного резерву першої черги команди В1815. Визначено, що вислуга років станом на 24 вересня 
2019 року у Збройних Силах України становить: 24 роки 02 місяці 02 дні – календарна, 01 рік 05 місяців 08 днів – пільгова (а.с. 12).
Відповідно до витягу з протоколу житлової комісії військової частини НОМЕР_1 та НОМЕР_2 від 11 грудня 2019 року № 8 прийнято рішення щодо зняття 
з квартирного обліку військовослужбовця – старшого прапорщика ОСОБА_1 зі складом сім`ї чотири особи, у зв`язку зі звільненням по закінченню контракту відповідно до розділу 6 пункту 1 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (а.с. 7).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 19 грудня 2019 року 
№ 2295 «Про затвердження рішення житлової комісії військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_2 » затверджено зазначений протокол житлової комісії 
від 11 грудня 2019 року № 8, старшого прапорщика ОСОБА_1 зі складом сім`ї чотири особи, звільненого 24 вересня 2019 року по закінченню контракту відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», знято 
з квартирного обліку на підставі розділу 6 пункту 1 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380 (а.с. 6).
 
2.     Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьоюстатті 411 цього Кодексу.
Касаційна скарга військової частини НОМЕР_1 задоволенню не підлягає.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Згідно з частинами першою та другою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400цього Кодексу.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог 
і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно 
або за доступну для них плату відповідно до закону.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Так, згідно з частиною першою статті 12 цього Закону держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК УРСР та іншими нормативно-правовими актами; порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.
На виконання приписів вищевказаної статті постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року за № 1081 було затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.
Відповідно до абзацу четвертого частини першої статті 12 Закону України 
«Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років 
і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм 
для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право 
на безоплатну приватизацію житла.
Відповідно до пункту 24 цього Порядку військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини; у рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік – підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.
Військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас 
або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку 
у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування — у військових комісаріатах 
і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла (пунктом 9 статті 12 Закону України 
«Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»). 
Аналогічні приписи закріплені в пункті 29 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.
При цьому дія пункту 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» безпосередньо пов`язується із тим, з яких саме підстав військовослужбовець звільнений у запас 
чи у відставку.
24 вересня 2019 року позивач був звільнений із військової служби у запас 
на підставі підпункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України 
«Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку із закінченням строку контракту. 
На момент звільнення позивача його вислуга років у Збройних Силах України становила: 24 роки 02 місяці 02 дні, пільгова – 01 рік 05 місяців 
08 днів (а.с. 12).
Протоколом житлової комісії військової частини НОМЕР_1 та НОМЕР_2 
від 11 грудня 2019 року прийнято рішення щодо зняття з квартирного обліку військовослужбовця – старшого прапорщика ОСОБА_1 (а.с. 7).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 19 грудня 2019 року 
№ 2295 «Про затвердження рішення житлової комісії військових частин 
НОМЕР_1 та НОМЕР_2 » було затверджено вказаний протокол житлової комісії 
від 11 грудня 2019 року № 8, старшого прапорщика ОСОБА_1 зі складом сім`ї чотири особи, звільненого 24 вересня 2019 року по закінченню контракту за підпунктом «а» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», знято з квартирного обліку на підставі розділу шостого пункт 1 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України 
від 31 липня 2018 року № 380 (а.с. 6).
Пунктом 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями передбачено, що військовослужбовці знімаються 
з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба 
в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі 
на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення 
з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку 
з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.
Тлумачення зазначених норм права свідчить про те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а отже, залишаються на квартирному обліку до отримання ними житла, зокрема і в разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку.
Пунктом 3 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями встановлено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.
Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання проводиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.
Відповідно до абзацу першого пункту 2.17 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, військовослужбовці, які перебувають на обліку, під час звільнення з військової служби в запас або відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, за неможливості використання на військовій службі, а також після закінчення строку контракту при досягненні 20 років вислуги на військовій службі в календарному обчисленні, залишаються (за їх бажанням) на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду за останнім місцем проходження служби, а в разі розформування військової частини – у військовому комісаріаті і КЕВ (КЕЧ) району, на території обслуговування яких знаходилася розформована військова частина, та користуються правом позачергового одержання житла.
Згідно з пунктом 2.19 цієї ж Інструкції військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби 
(за місцем звільнення з військової служби) у разі: поліпшення житлових умов, унаслідок чого зникла потреба в наданні житла; переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт; звільнення з військової служби за підставами, які не зазначені в абзаці першому пункту 2.17 цього розділу; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; звільнення в запас або відставку до досягнення 20 років вислуги на військовій службі особами, які зараховані на облік після 01 січня 2005 року (крім випадків, вказаних 
у пункті 2.18 цього розділу); обрання для місця проживання іншого населеного пункту особами, які звільнені у запас або у відставку; в інших випадках, передбачених законодавством.
Отже, наведені норми цієї Інструкції також передбачають підстави 
для залишення позивача на обліку громадян, потребуючих поліпшення житлових умов, з огляду на його звільнення у запас у зв`язку із закінченням строку дії контракту та наявністю у нього більше 20 років календарної вислуги.
Пунктом 1 частини другої статті 40 ЖК УРСР визначено, що громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадку поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави 
для надання іншого жилого приміщення.
Таким чином, оскільки вислуга позивача на військовій службі складає більше ніж 20 років, а саме 24 роки і 02 місяці, останній перебував 
на квартирному обліку з 2005 року і знятий з квартирного обліку 
у зв`язку зі звільненням з військової служби в запас (закінчення строку контракту), суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для зняття позивача з квартирного обліку у військовій частині.
До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах: 
від 25 березня 2019 року у справі № 359/2295/17 (провадження 
№ 61-10403св18); від 08 квітня 2020 року у справі № 683/2197/18 (провадження № 61-14634св19).
Вказане узгоджується також із правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06 червня 2018 року у справі 
№ 752/5881/15-ц (провадження № 14-169цс18), де Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про правомірність зняття позивача 
як колишнього військовослужбовця та членів його сім`ї з квартирного обліку після звільнення у запас у зв`язку із закінченням строку дії контракту, оскільки він мав вислугу на військовій службі менше 20 років. На вказану обставину районний суд уваги не звернув.
Суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, встановивши, що на час звільнення з військової служби ОСОБА_1 мав стаж військової служби понад 20 років та був зарахований на квартирний облік до списку першочергового забезпечення житлом як учасник бойових дій, дійшов правильного висновку про відсутність підстав для зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку на підставі пункту 1 розділу 6 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, оскільки цим пунктом не врегульовано питання зняття військовослужбовців з квартирного обліку, та правильно вважав, що право ОСОБА_1 підлягає поновленню.
Ураховуючи зазначене, правильним є висновок судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для скасування рішення об`єднаної житлової комісії військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , оформленого протоколом від 11 грудня 2019 року № 8, про зняття ОСОБА_1 з обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов, та про визнання незаконним та таким, що підлягає скасуванню, 
пункт № 3, абзац № 5 наказу командира військової частини НОМЕР_1 
від 19 грудня 2019 року № 2295 «Про затвердження рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 »,
Посилання у касаційній скарзі на висновки, викладені у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25 вересня 
2019 року у справі № 127/18942/16-ц (провадження № 61-22038св18), не заслуговують на увагу, оскільки у вказаній справі стаж військової служби військовослужбовця, якого було звільнено в запас, становить менше 
20 років.
Також посилання у касаційній скарзі на висновки, викладені 
у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: від 31 січня 2020 року у справі № 620/1491/19, (провадження 
№ К/9901/26896/19), від 20 травня 2020 року у справі № 620/2755/19 (провадження № К/9901/5935/20), є безпідставними, оскільки в справах різний предмет спору.
Інші доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують, на законність оскаржуваних судових рішень не впливають, 
а направлені виключно на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення – без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
Щодо судових витрат
Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, то підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд 
у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.
Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 24 лютого 2020 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 02 червня
2020 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                    Д. Д. Луспеник

Судді:                                                                                               І. А. Воробйова

                                                                                                            Б. І. Гулько

                                                                                                            Г. В. Коломієць

                                                                                                            Ю. В. Черняк