ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 22-з/821/57/20	Головуючий по 1 інстанції 	
Категорія:  307000000 	Марці шевська О.М. Доповідач в апеляційній інстанції  Храпко В.Д. 	

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2020 року          м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів :
  Храпка В.Д.,  Вініченка Б.Б., Бондаренка С.І. за участю секретаря Чуйко А.В. 	

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Тітан» - адвоката Міщенка Сергія Валентиновича про ухвалення додаткової постанови у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тітан», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на частку в статутному капіталі в порядку спадкування, внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців, скасування реєстраційних записів, повний текст рішення складений 14 листопада 2019 року, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2019 року ОСОБА_1  звернулася до суду з позовом до   товариства з обмеженою відповідальністю «Тітан» (далі ТОВ «Тітан»)про визнання права власності на частку в статутному капіталі в порядку спадкування, внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців, скасування реєстраційних записів.
Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 листопада 2019 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Тітан», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на частку в статутному капіталі в порядку спадкування, внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців, скасування реєстраційних записів.
Постановою Черкаського апеляційного суду від 30 квітня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 листопада 2019 року скасовано.
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тітан» про визнання права власності на частку в статутному капіталі в порядку спадкування, внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців, скасування реєстраційних записів задоволено частково.
Визнано за ОСОБА_1 право на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Тітан» в сумі 13 965 грн. або 24,5% в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 .
В решті позовних вимог – відмовлено.
12 червня 2020 року представник ТОВ «Тітан» - адвокат Міщенко С.В. звернувся до апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій зазначив, що при прийнятті постанови апеляційним судом не було вирішено питання розподілу судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 749 грн. 03 коп., які понесені ТОВ «Тітан» у зв`язку з поданням відзиву на апеляційну скаргу. Також зазначив, що у поданому відзиві було подано попередній розрахунок судових витрат, орієнтовний розмір яких відповідачем було визначено в сумі 12 612 грн. За умовами договору про надання правничої (правової) допомоги ТОВ «Тітан» було здійснено на користь адвоката Міщенка С.В. оплату за надану професійну правничу допомогу в сумі 11 516 грн., який відповідає розрахунку, що був поданий представником відповідача. Проте, враховуючи, що апеляційним судом було задоволено позов частково, задоволено одну вимогу із загальної кількості заявлених вимог, тому понесені відповідачем витрати на правничу допомогу в розмірі 10 749 грн. 03 коп. є обґрунтованими і підлягають до стягнення з позивача на користь ТОВ «Тітан».
Вивчивши матеріали справи апеляційний суд приходить до висновку про задоволення заяви про прийняття додаткової постанови по наступних підставах:
Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до п. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
         ЦПК України визначено види судових витрат.
          Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).
Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
       Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Зазначена правова позиція викладена зокрема у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження   № 61-15441св19).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§ 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§§ 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§ 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
  Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).
Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
  Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).
  Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
  Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
  За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно з частинами першою та третьою статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі.
До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
При цьому договір про надання правової допомоги повинен містити детальний опис правових послуг, що надаються, та їх вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо.
Із матеріалів справи вбачається, що у відзиві на апеляційну скаргу міститься клопотання представника ТОВ «Тітан» - адвоката Міщенка С.В. про стягнення з позивача ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу у розмірі 12 612 грн. Також було долучено до відзиву орієнтовний розрахунок судових витрат та ордер адвоката.
На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу понесених товариством у зв`язку із підготовкою представником товариства відзиву на апеляційну скаргу, заявником надано додаток № 1 до договору про надання правничої (правової) допомоги від 18 лютого 2020 року, укладений між ТОВ «Тітан» та адвокатом Міщенко С.В., пунктом 1 Додатку № 1 до договору визначений розмір гонорару (винагороди) за надання адвокатом правничої (правової) допомоги згідно із розрахунку 50% прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, встановлену Законом України «Про державний бюджет України на 2020 рік» на 01 січня 2020 року , який становить 1 051 грн. за 1 год роботи адвокатом, Акт про надання та оплату послуг правничої (правової) допомоги від 12 червня 2020 року, платіжне доручення № 876 від 11 червня 2020 року.
Також із матеріалів справи вбачається, що відзив підписаний представником ТОВ «Тітан» - адвокатом Міщенко С.В.
Враховуючи об`єм та складність справи, тривалість розгляду справи апеляційним судом та виходячи з критерію реальності адвокатських послуг, а також принципу співмірності та розумності їхньої вартості та часткового задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про стягнення понесених ТОВ «Тітан» витрат на професійну правничу допомогу з позивача пропорційно задоволених позовних вимог у розмірі 10 749 грн. 03 коп. 
Керуючись ст. 270  ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в  :

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Тітан» - адвоката Міщенка Сергія Валентиновича про ухвалення додаткової постанови задоволити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тітан» витрати, пов`язані з оплатою правничої допомоги у розмірі - 10 749 грн. 03 коп.
Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до суду касаційної інстанції.

       Судді: